- Излизаме от възела на времето, Сър. - Живи сме!
Направихме го, Командире. Ние го направихме.
Благодарение на улавящия чук. Доживяхме да разказваме тази история.
Системният регистър функционира.
Всички системи работят, Командире.
Не ми харесва. Беше прекалено лесно.
Чакай! O, не. Те са навсякъде!
- Времевите възли се отварят навсякъде! - Капан!
Обкръжени сме, Командире.
Това е точката на топене сър. Не може да се спре.
Може би да се предадем, е единственият ни избор.
Не! Никога няма да се откажем!
Няма да се предадем!
Вашите заповеди сър?
Сър? Заповедите ви?
Активирайте Омега 13.
Е?
Ето ви и вас.
Това е за което ви говоря.
Вие сте първите хора, който ще видят изгубената галактическа мисия...
епизод 92 втора част...
откакто беше първоначално направена през 1982!
Правилно.
И сега моментът, който всички вие очаквате...
Безстрашният екипаж на N.S.E.A. Пазителите!
Червен шал, черни обувки. Почакайте.
Бял шал, черни копчета, бели обувки.
Къде по дяволите е той? Час и половина закъснява?
- Час и половина. - Струва ми се, че е невъзможно.
Започнаха да се ядат един друг отвън.
O, чу ли? Ангажиран е с друго излизане без нас.
Шегуваш се.
- Как стигнах до тук? - Не започвай пак.
- Аз играх Ричард Трети. - Пет ефектни извиквания на бис.
Имаше пет ефектни извиквания! Бях истински актьор, по дяволите! Сега ме погледни. Виж ме!
Не мога да отида там, и няма да кажа...
тази тъпа реплика отново!
- Не мога, няма. - Е, Алекс, това е последната част.
OК? Ти имаше роля, която хората харесваха.
В интервюто ми за тв водещия имаше шест въпроса...
относно грешките ми, и как те се отразиха на ролята ми.
Нито един не ме попита какво ще правя след представлението.
Ти имаше... Почакай. Почакай, сега ще си спомня.
- Аз поправях компютъра Фред.
Вашият командир е на борда!
Мъглата е плътна днес, а?
Доста съм закъснял за мрачното настроение на Александър?
Очевидно не. Ти знаеш, че трябва да ги видиш.
Да.
Добре. Какво трябваше да направя?
- Искаме екипажа! - Какво?
- Искаме екипажа! - За тези четири сезона, ние развихме същата привързаност...
за екипажа като екипаж, която имахме един към друг.
Те не са просто авантюристи, изследващи космоса.
- Приятели. - Те бяха приятели.
- Невероятно. - Ти си така обсебен от това, човече!
Не е голяма работа!Тези момчета сложиха по малко в килерите си.
Тук съм от около час. Няма нищо Гуен.
Те искаха Командира.
- Хей, къде отиваш. - Александър, почакай малко. Хвани го! Хвани го!
- Искаме екипажа! Искаме екипажа! - Добре!
Ето ни!
Хайде, стари приятелю. Стари приятелю.
Ти открадна всичките ми най-добри реплики. Отряза ме от епизода изцяло.
- Извинете ме. - Тауни Мадисън... моят личен фаворит...
Гуен ДеМарко!
Ето за какво ви говоря! Нека чуя сърдечно "Добре дошли"...
за силния Ладеро... Томи Уебър!
- Ще излезеш на сцената! - Няма!
И няма какво да кажеш, за да ме принудиш...
- Шоуто трябва да продължи. - Фреди Куан!
Проклет да си!
Проклет да си! Няма да кажа тази глупава реплика отново.
Тив'Мег... Александър Дан!
Правилно!
Чрез улавящия чук, ще бъдеш отмъстен!
Правилно!
Това момче може да действа. И най-накрая,
моя... моя приятел, приключенецът,
храбрият Командир на N.S.E.A. Пазителите,
Питър,Питър,Питър,
Куинси,Куинси,Куинси, Тагарт,Тагарт...
Джейсън Несмит! Да!
Обичаме те Командире!
- Никога няма да се откажем, никога... - Няма да се предадем!
Проклетото резонансно оръдие, продължаваме с пълна скорост!
Командирът и неговия екипаж ще раздават автографи...
на величествената платформа "C" и "B", близо до машината за Кока-Кола.
Приключение завинаги, човече!
Извинете ме, пардон. Идва член на екипажа.
- Фен, нали? Здрасти Гуен. - O, здравей човече.
Искам да ви благодаря за това мило представяне, което направихте днес.
-Гай.
Ти вероятно не ме помниш, нали? Това са слънчеви очила, нали?
Бях на представлението през '82, епизод 81.
Бях убит от онова чудовище, преди първото предаване.
Слушай, може би аз ще седна вътре и ще подписвам автографи на двойки?
Чрез улавящия чук, чрез синовете на Уорван, ще бъдеш отмъстен!
- Чрез улавящия... - Следващия.
Преместих се един инч на ляво и звярът щеше да ме убие.
- От друга страна, екипажът ми беше в опасност. - Как знаеше какво да направиш?
Хайде! Без екипажа си, не съм Командир, нали?
Мисля, че всички ще помним какво се случи на този звяр Енок Севън, нали?
Наистина, има търпение, и те го обичат.
Да, почти толкова, колкото той обича себе си.
Извинете ме, Командире. Здравейте!
Бих се зарадвал ако можеш да отделиш време да поговорим. Екипажът ми и аз изглеждаме алчни...
Ако помниш, в "Квазер Дилема..."
извини ме за минута.
Нямах достатъчно сложна гатанка.
В епизод 15, "Мъглата на Делос Пет"...
Имах усещането, че ти и Командира имате нещо...
- Нали? - Не.
Командирът и аз никога не сме имали нищо.
Е, това е нейната история.
Извинете ме.
Гуен.
- Командире. - Извинете ме.
Трябва да говоря с вас. От голямо значение е.
Ние сме Терминали от Клату-Небула...
и ние... се нуждаем от вашата помощ.
Това относно утрешния кабриолет ли е?
Обсъдихме детайлите с моя агент и сме сигурни, че ще има лимузина пред къщата ми.
Последният път, когато имах кабриолет, ме натикаха обратно в Тойотата.
Помнете, "Светът на мълчанието".
- Разбира се, но...
Вижте тук. И... красота.
Ръководител Мадисън, мъглата на тази странна планета...
пълни главата ми с такива мисли...
Беше сладък, когато не те познавах.
Ти...
Много си капризен, човече. O, това е весело.
Банда загубеняци! Започват с раздаването на автографи.
Тези момчета не играят ролите си от 20 години.
- Това е всичко, което правят. - Видя ли Несмит?
Той всъщност се забави да излезе, мислейки се за звезден командир!
-А приятелите му? - Знам!
Не могат да му останат верни! Чу ли парцаливата им история?
Конте! Няма представа, че е посмешище дори за хората си.
- Трогателен е! - O, хайде, хайде!
Танцьорите на Галатическата мисия са почти готови.
Пълен напред Лейтенант!
Хей, Командире, така каза,
в "квазерната дилема". Помня, че използва допълнителна палуба "В"...
Можеш ли да вземеш това... палуба "В" от гама увеличението.
Това нещо е във връзка с указанията...
тази палуба "B" е независима от ръководната матрица.
Така че, ние се чудехме, дали няма грешни реплики в нея?
Това е просто телевизионно шоу. Това е всичко, ОК?
Да, но...
Защото се чудехме, че ако имахте квантово течение... Сега просто чуй това...
Няма квантово течение!
Няма нищо допълнително. Няма го и проклетия кораб!
Разбра ли?
Къде тръгна тоя?
Озлобил се е нещо, Алекс.
Никога не съм го виждала толкова загубен. Не и пред феновете.
Мисля че това е просто неземно.
Гуен, имам да ти казвам нещо от години.
Той е психически нестабилен.
Аз...аз съм разтревожена.
Не е хубаво такова нещо.
Толкова дълго, докато има несправедливост,
докато има плачещи деца,
докато има бедствени сигнали, звучащи сред звездите,
ще бъда там...с този хубав кораб, с този хубав екипаж. - Този хубав кораб, този хубав екипаж.
- Никога няма да се откажем и да се предадем. - Никога няма да се откажем.
Няма да се предадем.
-Да? Мога ли да ви помогна? - Сър, разбирам, че това е ужасно неспазване на протокола...
- Момчета не трябваше да идвате в къщата ми. - Чуйте нашата история.
Ние сме Терминали от Клату Небула.
Нашите хора започнаха системно да бъдат гонени и колени...
от слугите на Сарис от Фату-Крей.
Опитахме се да го уредим. Обаче усилията ни в тази насока са напразни.
Моля ви Командире. Вие сте последната ни надежда.
- Ние имаме сигурни лимузини. - Какво?
Това е нещото, от нещото, това е...
Може би трябва да сложа някакви панталони.
Влизайте.
Командире,
трябва да кажа, че във ваше присъствие...
се чувстваме велики и обнадеждени, така, както никога не сме се чувствали през живота си.
Това е... Аз наистина оценявам това.
Момчета, бихте ли потърсили друга обувка която да изглежда като тази,моля?
Сър, аз съм Ланк, старши офицер.
Преди да отпътуваме към кораба, моля да ми кажете, ако имате някакви други изисквания.
- Оръжия, документи, служители? - Кока-Кола имате ли?
Сър, аз съм Теб.
Бих искал да ви разясня историята между нашите хора...
...и Сарис Доминион в най-подробни детайли. - Здрасти, как я караш?
От пет милиона години следим великата Небула Бърст.
- Нашите хора бяха един ч... - Как се казвате?
- Тя не говори ли? - Преводачът й е счупен.
Оки-токи.
Знаете ли момчета, имах лоша нощ със звяра Кремориан Фангор,
така че просто за малко ще си затворя очите.
Давай. Аз ще слушам всичко, което кажеш. ОК?
От пет милиона години следим великата Небула Бърст.
нашите хора бяха като един човек...
Но дойде Зактор Мигатиор, и изведнаж настана
тъмен период, и недоволство се разстла внезапно над страната.
Биехме се измежду многото секти, и много хора... и направихме много глупости.
И настана време на несъгласието на Сарис...
- Командире. Командире.
Съжалявам че ви събудих, Сър, но е нужно присъствието ви на командната палуба.
Сър, Сарис премести последният срок.
Доближаваме неговия кораб на Ни-делта след малко.
Иска отговор на своето предложение.
Имам много от тях в колата. Сарис е лошо момче, прав ли съм?
O, да Сър. Той наистина е много лош човек.
Той изтезаваше учените ни, слагаше ни да работим в арсенидни мини,
- Хвана жените ни за своите лични, побъркани намерения...
Разбрах картинката. Имате ли някакви листа, или искате нещо повече от това да ви се разпиша?
- Не съм сигурна, че ви разбирам. - Командире.
- Добре дошли на Пазител Две. - Радваме се да ви видим.
- Искате ли една от нашите униформи? - Бих искал да пропуснем това.
Така се чувствам добре, така че ако нямате нищо против?
- Както желаете. - Сър, това е Сарис.
Той е тук.
Генерале, току що получих бележка. Терминалите имат подставено лице. Нов командир...
да води преговорите.
Какво?
Това е страхотно. Ти знаеш...обикновенно това са просто картонени стени в гаража.
- Сър, извиняваме се за това действие,
но ние се нуждаем от гъвкавост в преговорите.
Знаеш ли какво мога да използвам? Чашата на Адвил.
Навлизаме в Петте, сър. Да бъде ли по-бавно?
Покажете го на втория екран.
Защото... Имаме...
O, съжалявам, че ви прекъснах.
Намалете към знак две Лейтенант.
Виждам страх.
- Tова очаквахме.
- Водите си нов командир. - Това е добре.
- Ето и моите изисквания. - Страховито е. Имам предвид, че той изглежда...
- Ако не направите това което искам, - Наистина!
тогава там ще има кръв...
и болка такава, каквато не можете да си представите!
- Първо, искам... - Реакция?
Омега 13.
Второ, искам техник...
Оки-токи. Заредете синьото и червеното оръдие.
Включете магнитите,
И да ги издухаме оттук тези зелени човечета.
Защо да не ги изтрепем?
Така ще се отървем от тях.
Командире, къде отивате?
- Вкъщи. - Вие... Вие имате превид Земята?
Да, Земята. Имам нужда да се върна на Земята, хлапета.
Но уговорката ни? -Ти...ти си негов приятел.
- Да, да. Дълъг живот... Как го наричаха на твоята планета? - Термия.
- Дълъг живот, Термия. - Насам? - Ами ако Сарис остане жив?
- Съмнява ме. Пратих му два изтрела. - Той има много мощен кораб.
Ако имаш някакви проблеми с момчето, просто се обади.
- Междузвезден глас. - Какво? Хей.
Как мога да ви се отблагодаря, Командире?
Вие... Вие спасявате нашите хора.
Добре. Знаете ли хлапета, вие сте страхотни. Наистина!
Това нещо изглежда истинско. Ехо?
Хей! Къде ми е лимузината?
Взехме я от вас. Ние сме навсякъде във Вселената.
Още не сте виждали красотата на Космоса, както чуваме...
Техно-Маркет.
- Чрез улавящия чук!
Колко пестеливо!
Правилно!
Да. Нека го чуем от N.S.E.A. Пазителите.
- Брандън, добре ли си? - Командире.
Мойте извинения.
Очевидно имахме малко недоразумение...
...дългото пътешествие.
Тогава не се появихте.
- Той го направи отново.
Знаеш ли колко е часът? Защо пак закъсняваш?
Не сега. Момчета аз бях... там.
Бях там горе. Помниш ли вчерашния разговор?
Тези хора не бяха облечени като извънземни? Те бяха извънземни!!!
Те бяха термити или талматинци. Наистина не мога да си спомня защото бях пиян.
Но това, което са построили, е удивително.
Беше гигантски космически кораб. Трябваше да се бия с едно момче на има Сарис, и да му сритам задника.
Знам за какво си мислите. Но мога да го докажа. Те ми дадоха това.
Не, не, не. Не можете да говорите с хора от космоса, с вашите!
Пазители! Говори Командирът. Край.
- О, от уважение към Бога. - Стига. Време е да тръгвам!
Това не е мое.
- Това хлапе. Къде е това хлапе? - Ще се извините ли, Комадире?
Идваме с новини. Сарис е жив.
- Не можем да го хванем. - Слушай! Кажи му!
- Обаче той се свърза с нас и иска да преговаря за да се предадем. - Сарис.
Покорно те молим да дойдеш, и да преговоряме за срока.
Те ме искат обратно? Искате ли ме обратно?
Удивително? Те ме искат обратно, и аз искам вие момчета да дойдете с мен. Моля?
Помислете си. Хайде. Да!
Вие... Вие вървете?
Александър, това не е... Не се шегувам.
Това не е някаква лудория. Не се шегувам.
Не, момчета, момчета, чуйте ме. Хайде. Гуен, Гуен.
Спрете. Елате тук. Вие ме познавате, правил съм много неща, но луд ли съм?
Знаеш ли, едно нещо е да се забавляваш по този начин...
друго нещо е да правиш това с феновете си.
Тя не е фен. Това е... Това е Термит!
Можеше да ми позволиш да го сритам.
Не знаех, че може да е толкова емоционален.
Нещо се е побъркал.
Имам предвид, кой знае, следващия път той ще ни пита?
Фред, той беше пиян. Наистина ли мислиш че говореше за работа?
- Но ти живееш с майка си. - Джейсън мина ли оттук?
Да, там е. Хей, момчета.
Ние също идваме.
- Всички ли искате да дойдете на кораба? - Да, всички искаме да отидем на кораба.
Вижте, ще работим заедно, или нито един.
Чудесно. Командирът ми позволи да продължа трансмисията в случай, че си промените мнението.
- Пазители, моля за междузвезден... - Аз също.
Пет души за бързо заминаване.
Момчета.
- Момчета. - Очаквам да се срещнем...
лично, когато пристигнете на кораба.
Край на трансмисията.
О, Боже Господи!
Някой има ли да развали?
Нашите най-искрени поздрави.
-Забравихме да се трансформираме. - Вие момчета дойдохте!
Кой иска да направим една обиколка?
Някой друг?
Това беше супер!
- Какво им е? - Нямам представа. Хайде.
Всичко е на ред момчета. Стига сте треперили.
- Опитай малко дъвка. Помага. - Къде сме?
Двайсет и трети квадрант от гама сектора. Има карта в предните стаи.
Ще ви покажа. Хайде.
- Добре дошли, приятели. - Това е Матасар. Той е техният водач.
Аз съм Матасар. Представител на моите хора,
Искам да ви благодаря от все сърце.
Матасар, това е моят екипаж.
Д-р Лазарус.
Д-р Лазарус. Д-р Лазарус.
Лейтенант Мадисън.
Младият Ларедо, Колко е пораснал.
Младият Ларедо.
Сержант Чен.
Сержант Чен. Сержант Чен.
Член от екипажа... Гай.
Вие... ни познавате?
Не вярвам че има мъж, жена или дете на планетата, който не ви знае.
Освен това ние първи получихме трансмисията на вашите исторически документи,
научихме всички аспекти на вашите мисии и стратегии.
- Вие гледате нашето шоу? - Лейтенант, историческите документи.
- Историческите документи от ей там? - Да.
От хиляди години нашето общество си пада по безпорядъка.
Нашите цели, нашите ценности се разпиляха. Но от тогава трансмисията,
моделира всеки аспект на обществото ни...
от вашия пример, и това ни запази.
Вашата смелост и колективна работа и приятелството ви през беди...
Всъщност всичко което виждате наоколо е взето от вашите уроци...
натрупани от историческите документи.
- Това ли е... космическият кораб? - Не.
Това е звездното пристанище за кораба.
Бихте ли искали момчета да видите кораба?
O, Боже Господи!
Истински е.
Производствената стая.
Берлилиумната сфера, разбира се.
И сега продължаваме...
Медицинската част е от ляво.
Преминахме през някои трудности, размножавайки вашата клетъчна регенерация...
- Джейсън, какво са направили с нас? - Какво правим тук?
- Подовете са така чисти. - Тук сме за да уредим предаването на някой си Сарис.
- Не е голяма работа. - Ще се справим.
Не е голяма работа?
- Вие луди ли сте? Трябва да се махаме от тук. - Хайде момчета.
Джейсън, ние сме актьори, не космонавти.
Вие момчета искате да си ходите вкъщи? Казвате на света и се прибираме!
Плащаме сметките, нахранваме рибата,
заспиваме пред телевизора и всичко тук не ни липсва.
Хайде де. Нистина ли вие момчета, искате да направите това?
Гуен, хайде. Погледнете къде сме. Ние сме в Космоса!
Александър, това е ролята на живота ти. Искате ли да си отидете?
Имаме удоволствието да подготвим много от вашите тайни чинии.
Вашият любим сандвич Монте Кристо.
Основните казарми.
Свободно.
Изглежда минава бензин срещу пламъка.
Какво?
Просто съм радостен от започването на шоуто, човече.
Бихте ли заели вашите места.
- Нашето какво? - Момчета.
Нашите какво? - Момчета!
Вижте това тук!
Помня... Помня как работи.
Това е предно. Това е задно.
Командире, някои от екипажа молят да се представят на това историческо събитие.
Разбира се. Доведете ги.
Без натиск? Приятно ми е, но аз не съм Командирът.
Ларедо, раздвижи ни.
Извинете ме?
Проектирали са кораба, след като са гледали шоуто.
- Излитаме. - Да, да.
Добре.
Излитаме.
ОК.
Трябва да се преместим на дясно.
- Поеми успоредно. - Би ли си седнал на задника? Сядай! Искаш ли да караш?
Наистина ли ви харесва пържолата, Командире?
Наистина ми харесва.
Да. Програмирахме синтезатора за храна...
за всеки един от вас основното, регионално меню на вашето месторождение.
Не ме интересува от къде е . Страхотно е!
Харесват ли ви вашите мокри бобулечки, Д-р Лазарус?
Точно както майка ми ги готвеше.
Кажи ми Матасар.
Този Сарис, дето летим сега да го срещнем,
какво точно иска?
Той е чул за устройството... Омега 13.
Какво е то? Какво прави?
Не знаем.
Надявахме се, че вие можете да ни осветлите.
Устройството Омега 13?
Намерихме го на извънземна планета. Не знаехме точно какво е.
Защо просто не го пуснете, и да видите какво прави?
Реакторът му е способен на невъобразима енергия.
Ако сгрешим в заданието, устройството би могло...
да подейства като молекулярен експлозив, причиняващ верижна реакция,
която може да заличи всички същества във Вселената.
Сарис виждал ли е някои от историческите документи?
Не, слава на Бога не.
И как така той е научил за устройството Омега 13?
Нашия бивш командир не беше... силен.
Бивш командир?
Съжалявам. Трябва да ви покажем.
Лентата е отмъкната от кораба на Сарис.
Първоначално, един от нашите лидери...
Това ли е всичко? След три дни от това,
той все още искаше... стимул?
Казах ви всичко, което знам.
Ако има някаква милост във вас, моля, оставете ме да умра.
Станахте досаден с шума,който вдигате. Вие ще умрете.
Почакайте малко, момчета. Хайде! Задръжте минута. Не можете просто да си отидете!
- Дайте ми време да помисля. - Той иска да мисли.
Не, Джейсън. Всичко е ясно. Няма за какво да мислим.
Даже не съм предполагал, че мога да бъда тук. Аз съм само шести номер от екипажа. Аз съм излишен.
Аз съм момчето в епизода, което умира за да докаже че положението е сериозно. Трябва да тръгвам.
- Командире? - Приготвяме отсека за тръгването на екипажа.
Моля за вашето извинение, Сър. В този момент не можем да пуснем отсека в ход.
- Сарис сигурно ще детонира всички обекти, напускащи кораба. - Сарис?
Да, Сър. Той е тук. Нуждаем се от присъствието ви на командната палуба.
Тук няма никой.
Моите хора са талантливи учени,
но нашите опити да управляваме вашите технологии...
под тактическа симулация са пагубни.
- Аз повиках Сарис на зета честота. - Матасар...
Пак се срещаме Комадире.
Здрасти Сарис. Как я караш?
По-добре отколкото моя лейтенант.
Той не успя да активира неутрона на кораба, толкова бързо, колкото се надявах...
при последната ни среща.
Както знаете, искам да кажа, че наистина съжалявам за това което се случи преди.
Всичко това беше просто... просто недоразумение.
Предайте ми устройството или,
аз ще разруша кораба ви.
Бих искал да го направя, но...
искрено, Сарис, Сър, не знаем какво е или пък къде е.
Имате десет секунди!
Аз не... десет секунди? Аз не... Там...
Знаеш ли... Добре. Я гледай, исключи се, Давам ти го. Твое е. Може да го имаш.
Дай ми минута да го сложа в кутия. Става ли?
Гуен.
Без паника. Имал съм си работа с това момче преди. Той е толкова тъп колкото е и грозен. Елате тук.
- Джейсън. - Не сега Гуен. Сядай, сядай.
Изпращаме всичко на него, нали така?
- Джейсън. -Не сега Гуен!
натискаш тези червени бутони и изпращаме всичко което имаме към него.
- Ок. - Добре Гуен.
- Свържи ме обратно с него. - Опитвам се да ти кажа... - Свържи ме с него.
Може би не съм толкова глупав, колкото съм грозен, Командире.
Показах ти... с жест "убий го" .
Не ти ми даде сигнал - "мъртви сме".
Съгласих се с теб. Като не знам къде да натисна бутона.
Хей, момчета.
Това червено нещо...
се премества към зеленото нещо.
-Какво? - Червеното нещо се премества към зеленото нещо.
Мисля... Мисля че ние сме зеленото нещо.
Малък подарък за теб, Комадире.
Трябва да се махнем оттук. Премести кораба! Обърни го! Хайде!
- Хайде Томи! Махни ни от тук! - Джейсън аз какво да правя?
Давай, давай, давай!
Обръщат се! Идват!
Пълен напред!
Ще ги подпалим.
Давай по-бързо, Томи!
- Давам толкова бързо, колкото може! - Все още е зад нас!
Е, натисни турбо. Аз винаги казвам, "Натисни турбо", нали?
- О, тук е. Точно тук. - Натисни го и се дръжте здраво.
Врагът е със същата скорост.
- Врагът е със същата скорост. - Чухме го още първия път!
Боже мой, аз го правя. Аз поправям забилия компютър.
Хей, момчета! Чуйте! Те ми казват ...
че генераторите няма да издържат дълго.
Корабът е счупен сериозно, и това е всичко.
Просто F.Y.I.
- Трябва да спрем! - Спираме и умираме. Томи, просто дръж това надолу.
- Не дръж турбото надолу. То е за бързо издигане! - О, какво знаеш!?!
Помня този звук.
Това е лош звук.
Чакайте, Чакайте, Чакайте. Можем да ги объркаме в този облак тук.
O, аз не... Аз не мисля че това е облак.
- Матасар, какво е това? - Друго минно поле оставено от Великата война от 12185.
Би ли могъл да опиташ да не удряш всяка мина?
Съжалявам, човече. Те се насочват към нас! Мисля че сме магнитни!
Продължаваме ли напред, Сър?
Търпение, лейтенант.
Търпение.
- Трябва да спрем! - Почти преминахме.
- Добре ли си? Всичко наред ли е? - Да.
Всички ли са наред? Къде е Томи?
- O, човече! - Томи! Наред ли е всичко?
Не, ръката ми е счупена... Не, не я пипай. Не я пипай.
- Ще го заведа до медицинската част. - Благодаря ти Матасар.
Алекс, къде отиваш?
Да видя, дали тук има кръчма.
Предна кула: 87% повредена.
Секторът около кърмата: 96% повреден.
Структурно нарушение в квадранти 32, 34, 40...
- А какво за двигателите? - Предна кула:
- 87% повредена. - Компютър, как са двигателите?
- Защо нямаме мощност? - Берилиумната сфера е повредена от напрежението.
- Значи е повредена. - Може ли да се поправи?
- Компютър, може ли да се поправи? -Повреда на берилиумната сфера: невъзстановима.
- Трябва да осигурим нов източник на берилий. - Нуждаем се от още един.
Ти счупи кораба. Ти счупи проклетия кораб.
Компютър, има ли резервна берилиумна сфера на борда?
Не. Няма резервна берилиумна сфера, намираща се на борда.
Не, нямаме допълнителна берилиумна сфера на борда.
Това е наистина много досадно.
Виж, аз имам определена работа на този въшлясал кораб.
Може да е тъпо, но ще го правя?
Разбира се, няма проблем.
Хиляди извинения. Ние ви разочаровахме.
Как така сте ни разочаровали?
Виждали сме ви победители, в много по-безнадеждни ситуации.
Грешката беше наша, и на кораба.
Не, Матасар, грешката не е твоя, нито е грешка на кораба.
Вината е моя.
- Увлякохме се... - Ние не сме хората за които ни мислите.
Не ви разбирам.
Не сте ли правили ТВ шоута на вашата планета? Някакъв театър, филми?
Историческите документи на вашата култура.
Да, всъщност ние започнахме да документираме нашата история от вашия пример.
Не, не исторически документи. Те не са всички исторически документи. Имам предвид,
ти сигурно не мислиш, че онзи остров на Гилиган е ...
Тези бедни хора.
O, братко.
Увлякохме се.
Има ли някой на вашата планета който вярва ...
в нещо противно на действителността?
Говориш за...
- Измами, лъжи. - Измами, лъжи.
Отдавна имаме недоразумения със Сарис.
Често, Сарис казва едно нещо а пък прави друго.
Обеща да ни пощади, но ни донесе само разрушение.
Това е началото за да почнеш да лъжеш.
Но ако вие казвате, че някои от вас могат да имат характер, общ с този на Сарис...
Хей, Комадире, чуйте. Намерихме малко берилий на една близка планета.
Бихме могли да го вземем оттам...
ако преоформим слънчевата матрица...
в успоредна за ендотермично движение.
Какво мислите?
- Ще го направим! - Добре!
Това е добре.
Това е... Хайде. Нека се прегърнем.
Хайде.
Д-р Лазарус, надявам се да не съм нарушил протокола,
но съм много притеснен, да остана във ваше присъствие.
Изучавам вашата мисия задълбочено.
Въпреки че аз съм Термиец, живея живота си чрез вашата философия,
чрез кодекса на Мак'Тар.
- O, добре. Това е много добре. - Чрез улавящия чук, Д-р Лазарус.
- Не прави това. Не се шегувам. - Съжалявам Сър, аз само...
Просто недей.
Да, Сър.
Никога няма да се откажем, няма да се предадем.
Д-р Лазарус?
Ето ви картата. Програмирал съм я да се свърже...
с берилиумна сфера с достатъчна плътност.
- Успех на мисията, Сър. - Благодаря.
Изглеждаш добре, Томи.
Промених си мнението. Искам да се върна.
След врявата която вдигна и ни изложи там?
Да, но тогава мислех, че съм част от екипажа...
Седях си на кораба и си мислех че няма кой да ме убие.
Но сега си мисля че аз съм момчето, което е убито от някакво чудовище...
След пет минути ще се приземим на планетата.
Няма да умреш на тази планета, Гай.
Няма? Тогава как е последното ми име?
То е... Не знам.
Никой не знае! Знаете ли защо?
Защото героят ми не е достатъчно важен за последно име,
защото ще умра след пет минути.
Гай, ти имаш последно име.
- Наистина ли? Наистина! - Да!
За всички които познавам, аз съм само шести номер от екипажа.
Майчице! Майчице!
Тук ли сме все още?
- Майчице! - Томи!
- Погледнете! - Пристигнахме!
O, да!
Не отваряй това! Това е извънземна планета!
Дали има въздух? Не знаем!
Изглежда добре.
Ето ни.
На къде да тръгнем, Александър?
На там!
Чакайте. Не.
- На там. - Държал си го наопаки.
- Млъквай. - Знаеш ли, с целия този грим и това нещо,
си помислих за секунда че си умен.
Мислиш че можеш по-добре, Ларедо?
- Всичко е на ред с глупостите на Ларедо. - O, така се замаяхме.
Хайде, хайде, ако искаме да свършим с тази мисия, трябва да запазим самообладание.
"Самообладание"? Това е смешно, за момче...
което преспива с всички момичета и лунни принцеси от шоуто.
Във всеки случай ти трябваше да си по-отзивчив.
Трябва да са някакъв вид минни съоръжения.
- Къде са мините? - Нещо трябва да се е случило тук.
Ще се успокоиш ли?
Ето ги там. Берилиумните сфери. Да вървим.
Погледнете.
Погледнете натам? Приличат на малки деца.
Дали те са миньорите?
Разбире се, приличат на три годишни.
Миньори, не миньони.
- Обърка ме. - Не мисля така.
- Всичко това не ми харесва. - Толкова са сладки.
Разбира се, сега са сладки. След секунда ще станат зли и подли.
Сега ми се струват грозни, а какво ли ще стане ако се появат милиони от тях.
Вижте. Един е ранен.
Здравейте.
Шът!
Казах ли ви да мълчите?
Вижте?
Помагат на този, дето е ранен.
Повдига ми се от това.
- Да се махаме оттук, преди едно от тези неща да ни убие. - Почакайте минута.
Няма да ходим никъде без берилиумната сфера. Нуждаем се от план.
Фред, трябва да отклониш вниманието на тези неща.
Тогава Aлекс, Гуен и аз ще отидем да вземем сферата.
Томи, качи се на онзи връх, и ако ги видиш да се връщат, даваш ми сигнал, нали?
Защо този звук ми е толкова познат?
"Нападението над Волтерек 3", епизод 81.
- Ще правим епизод 81? - Както и да е. Единственият с холограмата, на огнената стена.
Как по дяволите Фред очаква да направи холограмата?
- Какво направихме в епизод 81? - Това е само груб план.
- Правите ли разлика от епизод 81? - Естествено. Аз умрях в епизод 81!
- Епизод 51, нали? - Това е абсурдно.
Защо слушаме този простак? Ще да ви напомня:
Той носи костюм, не униформа.
Той не е по-подготвен да ни води, отколкото този простак.
Вижте, те си отидоха.
- Къде отидоха, вътре ли се върнаха? - Нямам представа.
- Никой не ни гледа. - Добре, добре!
Слушайте. Ето го плана. Гуен, Фред, Алекс и аз, ще слезем долу да вземем сферата.
Флийгман, ти оглеждаш периметъра, и наблюдаваш Томи.
- Ако видите нещо, давате ни сигнал. - Какъв вид сигнал?
- Какъвто и да е сигнал. - Добре, ще направя с ръце така и ще грача!
Да не сме новаци? Вижте, имаме предаватели.
- Това... Извинявай. - Добре, да вървим.
- Търкалянето помага ли? - Помага.
- Къде ти е пистолета? - Помага. - Стреля!
- Какво?
Никога няма да се откажем, няма да се предадем.
Я млъквай.
Казах гра, гра!
Бягайте, бягайте!
- Навсякъде са, те са навсякъде. - Навсякъде!
- Хайде, да тръгваме. - Да тръгваме!
Побързайте!
Те са навсякъде. Хайде!
Не поглеждайте назад. Не поглеждайте назад.
Ще успеем.
O, Боже!
- Знаех си, знаех си. Знаех си, че това ще ме убие. - Бързо! Давай, давай!
Хайде. Натискай. Да вървим. Давай!
Готово, но ще отнеме няколко секунди.
Готово, готово!
- Давай напред. - Няма време. Влизайте, влизайте.
Разбира се! Забравих че ти си героят. Нали?
някой друг взе прожектора! O, не, Джейсън Несмит...
Джейсън, хайде!
- Побързай! - Томи, давай! Давай!
Помощ! Не, не, не! Джейсън, моля те! Томи, спри капсулата. Спри я!
- Не мога да я спра. На автопилот е. - Давай, остави го!
Не!
О, правилно!
Разбира се, винаги когато се отнася за теб, нали?
Това е странно.
Прилича на дете.
Какво да правим.
Удари го с камък. И ще го изядем.
Хей!
Гориджнак, Гориджнак.
Гориджнак, Гориджнак, Гориджнак,
Джейсън, Джейсън, Чуваш ли ме?
- Да Гуен, намери ме. - Благодаря на Господ. Добре ли си?
Да. Всъщност, този Гориджнак се е втренчил в мен.
Но знаеш ли какво? Мисля че можем да го вземем.
Джейсън, ще използваме дигиталния конвейер да те измъкнем от там.
- Дигиталния конвейер? - Да.
Искате да ме вкарате в някакъв куб и ще ме изпратите горе на милиони парчета?
- Правилно. - Абе, знаете ли какво?
Мисля да си пробвам шансовете с Гориджнак.
Сега ще те измъкнем от там. Напълно безопасно е, нали Теб?
Никога не е бил успешно тестван.
- Какво каза той? - Задръж, моля.
Теоретично механизмът работи нормално.
Обаче беше построен според изискванията към вашата анатомия, не нашата.
Но сега, сержант Чен е тук и той може да работи с него.
Умишлено гледах неговите движения от историческите документи.
Аз... не мога.
- Мога да наглеждам. - Джейсън, ще го тестваме.
- Какво? - Какво ще кажете за това прасе-гущер?
- Хей, ще се справя с това прасе-гущер. - Моля те Фред. И побързай.
Съжалявам. Много е вълнуващо да гледам майстора на управлението.
Управлението на конвейера е много повече...изкуство, отколкото наука.
Отдръпни се Джейсън.
Гориджнак, Гориджнак, Гориджнак.
- Какво? Какво беше това? -Нищо.
- Чух някакво квичене или нещо. - O, не, всичко е наред.
Но животното е... тук вътре.
Чух това, че е вътре?
И експлоадира.
Чух ли току що, че животното е вътре и е експлоадирало?
Ехо?
Задръж, моля.
Хей, изчакайте минута. Момчета, момчета.
Ако прасето-гущер го няма, защо все още крещят "Гориджнак".
Теб, разшири окръжноста на предаване.
Гориджнак, Гориджнак. Скала.
Скала, Скала, Скала.
Джейсън!
Не мисля че прасето-гущер е било Гориджнак.
За какво по дяволите ми говориш?
Олеле!
Телепортирайте ме!
- Хайде Фред. - Хайде момчета, телепортирайте ме!
- Не мен. - Хайде, покажи ни движенията с ръцете.
- Аз ли съм единственият, който може такива неща? - Не, не, не.
Аз не съм човека.
Аз не съм сержант Чен. Кван даже на ми е истинското име.
Фред не е добре, Джейсън. Ще трябва да го убием.
Да го убием? Е, някакви предложения.
Давай за очите, като в епизод 22!
То няма никакви очи, Томи.
Давай за устата или зъбите, те са уязвими места!
Това е скала. Няма никакви уязвими места!
Знам! Скълъпи някакво оръжие. Огледай се наоколо.
- Няма ли някакъв вид грънчарско колело? - Грънчарско колело!
Разкарай се от линията, момче! Aлександър, ти си моят съветник. Посъветвай ме.
Просто се успокой.
Каква е неговата мотивация?
Това е чудовище-скала. То няма мотивация.
Виждаш ли Джейсън, това ти е проблема. Никога не сме вземали професията си насериозно.
O! Фред, чуваш ли ме?
Фред, там ли си?
- Ти можеш да го направиш, Фред.
O, не, не, не. Джейсън, Аз ще... Аз ще объркам нещата.
Направи го преди четири години на шоуто. Направи го и сега!
Това беше шоу. Аз не съм онова момче.
Никога няма да забравиш репликата. Няма да пропуснеш момента.
Не съм аз това, човече.
Ти си Фред. Престани да се подценяваш.
Трябва да направиш това, Фред. Знам в сърцето си, че ще спасиш живота ми.
- Аз? - Нямам съмнение за това, Фред.
Фред!
Фред, чуваш ли ме?
Фред!
Фред? Не искам да умра тук долу.
Телепортирай ме, Фред!
- Сержант Чен. - Да!
Виждам ръководителя че си е свалил ризата.
- Направих го. - Добре дошъл, Фред.
Добре, нагласихме ли берилиумната сфера?
- Да, отново имаме пълна мощност. - Чудесно. Двигателите?
- Пълна готовност. - Перфектно! Да накараме щайгата да работи.
Да се изнасяме, и вие момчета ще се върнете на родната планета още преди вечеря.
O, не, Сър, нямаме причина да се върнем обратно.
Разбира се, че имате. Семейство, приятели. Хайде де!
Ние зарязахме всичко това.
- Не знаех. - Сър, трябва да отидем на командната палуба.
Матасар, ще се срещнем на командния мостик.
Матасар.
Матасар, Куелек!
Защо не можем да се свържем с тях?
Благодаря на Господ, живи сте.
Сега ще се изправиш лице в лице, със Сарис.
С всеки ход вие демострирате необходимоста да бъдете унищожени.
Оставете го на мира.
Искаш да спасиш живота на този човек?
Ами, да.
Кажи ми тогава... какво точно прави,
тази Омега 13? - Не знам какво прави.
Казах, че не знам.
- Бомба ли е? - Не знам.
- Капан за наивници? - Не знам!
- Кажи ми! - Не знам!
Мислиш ли че съм глупак?
Че комадирът не знае всеки болт и всяка свръзка в кораба си?
Приготви се да се простиш с...
тази женска.
Не, Гуен, не!
Ти, животно такова! Пусни ме веднага!
Аз не съм Командирът.
Какво каза?
Казах, че не съм Командирът.
Оставете ги на мира. Няма причина да ги нараняваш.
- Те не знаят нищо. - Обясни.
Гуен, покажи му историческите документи.
Компютър,
покажи историческите документи на мисията "Галактическо приключение".
Чудесно!
Вие лъжете повече, отколкото аз бих могъл да излъжа.
Браво!
Браво.
Това е момент, който ще оценя.
Обясни му...
кои сте вие всъщност.
Кажи му!
Обясни!
Матасар...
Няма такава личност, като капитан Тагарт.
Името ми е Джейсън Несмит. Аз съм актьор.
Ние всички сме актьори.
Той не разбра.
Обясни му като на дете.
Ние... Ние се преструвахме.
Излъгахме.
Да! Разбра това, нали Матасар?
Матасар аз... аз не съм командир.
Няма Национална Космическа Изследователска Администрация.
Ние дори нямаме кораб.
Но там има.
Този кораб е толкова голям.
Но вътре, аз виждам много стаи.
Ти виждаш шперплатени стени които приличат на истински.
Нашата берилиумна сфера е мрежа, около която има мазилка.
И нашият...
нашият дигитален конвейер е...
от лампичките на коледно дърво.
То е декоративно. Всичко е фалшиво.
Точно като мен.
Но защо?
Трудно е да се обясни.
На нашата планета ние...
ние се забавляваме... развличаме...
Матасар, съжалявам.
Господи, толкова съжалявам.
Е, вече знаеш.
Лейтенант Лейт, претоварваме ядрото на реактора.
Искам да издухам прахта на това гадно превозно средство.
- Сарис, ами моите хора? - Да!
Много просто - смърт за тях, нали?
Лейт, отвори външния люк на ниво "C".
Нека се пръснат в Космоса, нашите приятелчета.
Кучи син...
Хвърлете ги...
в Космоса.
Ядрото претоварено. Спешно затваряне: отхвърлено.
Избухване на ядрото приблизително след девет минути.
- Ядрото претоварено. Спешно затваряне: отхвърлено. - Хей!
Къде е щастливия край, Джейсън?
Никога няма да се откажем, няма да се предадем.
Може би е време, да приключим с тези чудовища.
- Джейсън? - Ти какво?
Започваме да играем така, както в епизод 17 -
ти играеш-открадваш, разбиваш.
О, да.
Е, как се чувстваш Джейсън?
-Какво ти струваше? Ти уби всички нас! - Млъквай!
Стотици ще умрат заради теб.
- Казах ти да млъкваш. - Вие двамата там!
Стотици ще умрат само защото ти си играеше на командир.
- Ти беснееш и си обезумял. - Тогава ще те видя в ада, нали?
- Внимавай Джейсън! - Вземи пистолета! Вземи този пистолет!
Вземи го!
Съжалявам, аз бях... Вратата беше малко лепкава. Видя ли това?
И така се получи.
- Играеш-открадваш, разбиваш. Благодаря ти.
- Беснееща егоцентричност. - Не мога да помисля от къде взех това.
Момчета.
Погледнете.
Те се задушават.
Ядрото претоварено. Спешно затваряне: отхвърлено.
Избухване на ядрото приблизително след осем минути.
Генерале, транспортът е готов да замине!
Ядрото претоварено. Спешно затваряне: отхвърлено.
Избухване на ядрото приблизително след седем минути.
- Компютър, затвори ядрото. - Неспособен.
Памет на задържане - неработоспособна. Хардуерната система на ядрото - повредена.
Добре, чуйте ме, ето какво трябва да направим. Гуен, ти и аз,
отиваме при ядрото и го спираме ръчно.
Фред, вземи Гай и Лалиари. Ти намери онзи вентил.
Затвори го преди Термианците да излетят в Космоса.
Александър, иди при казармите. Задръжте вратата отворена, в случай, че те не могат.
- Добре. - Почакай Джейсън. Ами аз? Какво да правя?
Ти практикувай пилотирането. Да вървим!
Практикувай пилотирането.
- Ние отиваме да изключим неутронния реактор. - Правилно.
Мразя да го правя за теб Джейсън,
но не знам как да изключа неутронния реактор,
освен ако не вземеш да ме научиш, да се правя на герой,
Аз съм сръчна, а ти сигурно не знаеш как да изключиш един от неутронните реактори.
Не, аз не знам, но познавам някой, който може да го направи.
Брандън, скъпи, боклука!
Ох, мамо, малко съм зает.
Хайде Брандън, не ме карай на ти повтарям.
Само десет минути. Добре мамо, обещавам.
Чудесно.
Ехо? Има ли някой там?
Ехо?
Ето го. Слушай ме. Тук е Джейсън Несмит.
Аз играя Командир Питър Куинси Тагарт, N.S.E.A. Пазителите.
Случайно разменихме предавателите, когато един ден се блъскахме един в друг.
Разбирам, Командире.
- Добре. - Как ти е името, синко?
Брандън.
Брандън, аз те помня от събранието, нали?
Ти ме попита за разни технически въпроси относно кораба,
а аз бях малко груб с теб.
Да, да знам Комадире, аз всъщност исках...
Искам да ти кажа, че мислих много за това, което ти казах.
- Всичко е наред. Слушай. - Но искам да знаеш...
че тогава не бях с всичкия си?
Напълно те разбирам, това е само ТВ шоу.
Задръж... Почакай малко.
Спри за секунда. Спри. Почакай. Всичко е реално.
O, Боже Господи, знаех си. Знаех си! Знаех си!
Екипажът и аз имаме големи неприятности, Нуждаем се от помощта ти.
Ядрото претоварено. Спешно затваряне: отхвърлено.
Избухване на ядрото приблизително след шест минути.
Сър, това сте вие. Благодаря Липтар.
Куелек? Какво правиш там горе?
Използвам маскировка променям си лицето.
- Къде са другите? - Ела с мен.
Ще ти обясна по пътя.
Добре, ние сме на ниво "C", коридор пет. А сега какво?
Вървете към склада за оръжие, твое ляво, през коридора.
И тогава застани до системата на удобните коридори през вътрешността на кораба.
- Отворено. - Знаеш ли ще взема и Кайл.
Той знае удобните тунелни системи по-добре от всеки друг.
...38, 39, 40.
Трябва да изключим вентилите на казармите.
- Здрасти Брандън. - Няма време за закачки Кайл.
Имаме пето ниво на спешност. Ти все още можеш да преминаваш през удобните системи, нали?
Да, имам сектори от първи до двайсет и осми. Холистър има по-горни нива.
Чудесно. Всички на линия.
- Газ до дупка, Командире. - Газ до дупка, Командире.
Генерале! Току що получих сведение...
че Командирът на Пазителите и неговият екипаж...
са избягали от ареста.
Какво?
- Намерете ги! - Но сър! Моите хора... Ядрото е претоварено...
Намерете ги!
Добре, Брандън, Виждам пет шахти в помещението. По коя да тръгнем?
Минете през втората, от ваше ляво...
и продължете направо 50 метра.
Шахти? защо винаги шахти?
И там някъде ще се пропука.
Благодаря за предупреждението, Брандън! Добре ли си?
Те умират.
- Почакай малко. Трябва да преминем през това нещо? - Да.
- Не поглеждай надолу. - Ще ми се да видя това, което вие виждате.
- За какво говориш? - Вие сте близо до вътрешността на Омега 13!
O, това сигурно е вълнуващо.
На мен не ми се струва така.
Има само някакви си стени и някакъв тъп вентилатор какъвто има във всеки...
Брандън, какво прави това устройство Омега 13?
Някои вярват, че това е същинска гибел.
Бомба, способна да унищожи всичко хубаво за около 13 секунди.
- Но според мен и някои други това е...
пренареждаща се материя,
въздействаща с 13 секундни времеви скокове в миналото.
Защо 13 секунди? Това наистина е недостатъчно време да направиш нещо от значение.
- Бих искал време да изкупя няколко грешки. - Какво?
Давай, давай, давай!
Трябва да изключим този вентил. Кислородът им почти свършва.
Слушайте ме. Ще вляза вътре.
Ще им отвлека вниманието. Ще се справя, добре съм.
Ще ги задържа достатъчно дълго, за да могат извънземните да избягат.
- Това е самоубийство. - Ще се прославя, Фред.
Ще съм мъртвец така или иначе. Ако умра, искам да съм герой, а не страхливец.
Гай, Гай може би си решителен и смел комик.
някога мислил ли си за това?
- Смел? - И освен това,
току що ми дойде една наистина интересна идея.
Ти вкамени ли се?
Трябва да ги измъкнем и да им дадем малко време.
Сър, може би заедно...
да запеем песента на силата на Мак'Тар: Ларак Тарат.
Добре Брандън, прекосихме го. Сега какво?
Трябва да тръгнете на ляво и, право напред през Дъвкача.
"Дъвкача"?
- Ей, това яко дъвче. - Как очакваш да минем през него?
Холистър, имаш ли все още последователноста?
Добре, последователноста е...
две- две- четири- две...
Какво е това чудо? Струва ми се, че има намерението...
да ни направи на връзка от сдъвкани и смачкани неща в средата на коридора!
Не е нужно да правим това. Изглежда лошо! Защо е тук?
- Защото го имаше и на ТВ шоуто. - Е, забрави!
Няма да го направя! Този епизод беше лошо написан!
Добре Командире! Сега, веднага щом първият удари...
Току що го направи!
- Добре, давай сега. - Тръгвай!
Давай! Спри!
давай! Почакай минута!
Хайде, хайде!
Давай!
- Давай! - Стоп, спри, давай!
Спри!
Скачай Командире, скачай!
Който и да е написал този епизод, заслужава да умре!
Трябва да е интересно.
Прекрасно е.
Страхотно е.
Сега, по-добре да...
Вземете си стая бе хора.
Хей Фред.
Хей Фред...
O, каква гадост!
Сър, налягането... се нормализира.
Добре!
Спасени сме.
Той ни спаси.
Командир Тагарт ни спаси!
Не е честно.
Добре, Куелек, нека се върнем при Командира.
Аз съм прострелян.
Куелек?
Не е толкова лошо.
Ще те занесем до медицинския сектор и ще се оправиш.
Това е най-великия ми час, да работя с теб.
Аз съм благословен, Сър. Аз...
Не говори Куелек.
Ще ми простите наглостта, Сър,
но дори да не се бяхме срещнали,
винаги ще ви считам за свой баща.
Куелек.
С улавящия чук,
от синовете на Уорван,
ще отмъстя за теб.
...13, 14, 15, 16, 17, 18, 19!
- Добре Брандън, как да изключим това нещо? - Просто натисни синия бутон.
- Синия бутон... само това? - Да, защо? Какво не е на ред?
Нищо. Помислих, че ще е нещо по-сложно.
Ядрото избухва приблизително след 20 секунди.
Брандън, не става! Брандън!
Мамо, не мога да остана безразличен към...
...затруднението на Командира. - Не забравяй рециклиращите!
Ядрото избухва приблизително след 10 секунди.
- Девет, осем, - Гуен, аз...
седем, шест, - Аз винаги съм...
пет, четири, - Джейсън, о не, Джейсън.
три, две, едно.
Винаги спира на едно във шоуто.
Какво каза?
- Сър! - Какво?
Ядреният взрив, предназначен за Пазителите не избухна.
Невъзможно! Невъзможно!
Трябва да поставим допълнителен експлозив под Пазителите.
Ще ги разкъсаме.
Той свърши. Александър, чуй ме. Всичко е наред.
Термианците ще го държат настрана от нас. Трябва да тръгваме, хайде.
Трябва ни щит!
- Дай ми преден изглед! - Плазмено оръдие: заредено.
Добре Томи, виж ако можеш да намерим минното поле.
- Минно поле? - Газ до дупка, сега!
- Газ до дупка! - Добре, да тръгваме!
Добре действаш Томи. Чудесно действаш.
Пълен напред!
Към полето! Да вървим!
- Томи, можеш ли да ни приближиш къмтези мини? - Да ви приближа?
Ще опитам.
Генерале, загубихме ги.
Магнетизмът на минното поле е разрушителен за нашите уреди.
Почакай! Виждам нещо.
Да, да! Те са там.
- Да се обърнем към кърмата им. - Не мога, Сър.
- Какво? Защо не? - Защото те идват право към нас.
Огън.
Ще ги заковем, Джейсън! Да отвърнем ли на огъня?
Не! Концентрираме цялата енергия към щита!
Колко очарователно...
актьорите си играят на война с мен.
- Кораба на Сарис ускорява. Близо е до нас, до знак 2. - Ускори към знак 4.
Нека ти напомня синко!
Аз съм Генералът.
Ако смяташ да ме бъзикаш,
правиш ужасна грешка.
Е, нека ти кажа нещо Сарис.
Не е нужно да си голям актьор, за да разпознаеш лошия. Ти си гадняр!
Щита почти изчезна, Джейсън!
Ти си глупак! Ти се провали и щита ви изчезна.
Корабът ми ще разкъса твоя като тънка хартия.
Ако ти се провалиш, моя кораб ще влачи твоя.
O, не! Обърни, обърни!
Успяхме!
Да, да!
Да!
Да, да!
Матасар!
O, Боже Господи, живи сте!
- Ела тук. - Корабът беше модел, толкова голям, колкото този.
Много хитро ни заблуди, наистина.
Да поемем курс към къщи, Командире?
- Можеш ли да го направиш? - О, да! Просто щраквам тук.
- Но трябва да преминем през черната дупка. - Някакви възражения?
Добре, да се разположим.
Какво има Матасар?
Ние се надявахме, че ще дойдете с нас.
Моите хора нямат Командир.
Матасар, аз мисля, че твоите хора...
имат велик Командир.
Добре Томи, промуши ни през черната дупка.
- Навън сме! - Прибираме се у дома!
- Системните регистри функционират. - Всички системи работят, Командире.
Джейсън, преди черната дупка имаше енергийни бушувания от кораба на Сарис.
Нека не мислим за това сега Александър. Фред, какво правиш там?
Не трябваше ли да седиш долу, докато ние... Хей трябва да внимаваш с това нещо.
Фред?
Не!
Матасар! Активирай Омега 13!
- Навън сме! - Прибираме се у дома!
Системните регистри функционират.
Всички системи работят, Командире.
Джейсън, преди черната дупка имаше енергийни бушувания от кораба на Сарис.
Джейсън, какво правиш? какво правиш?
Пуснете ме... Това не е Фред.
Това е Сарис. Послушайте ме. Казвам ви това не е Фред, това е Сарис.
Ще се опита да ни убие, всичките.
Никога няма да се откажем, няма да се предадем.
Джейсън, Джейсън! Не мога да намаля скоростта!
Нашият кораб е твърде голям за да влезе в атмосферата.
Трябва да се разделим, или ще умрем всички.
Ще трябва да го направим. Това ни е последната надежда, Матасар.
Благодаря ви.
Екипаж към вторичната паулба.
Матасар!
Сбогом, приятели мои.
Фред, качи се на командната палуба. Ще се разделим.
O, теб, не!
Това е третия ден от галактическия преглед,
Джейсън Несмит и неговия екипаж няма да се покажат тук, на голямото събитие,
и ще разочароват много от феновете, познати като търсещи приключения.
- Чао. Ще се върна скоро. - Почакай минута. Къде ще ходиш с тези фойерверки?
Пазителите ще дойдат от черната дупка,
и ще заковат атмосферата на знак 15,
който вие познавате, като очевидно неустойчив,
така че, ще помогнем на Ларедо, ще ги преведем през ултра честотата...
и ще използваме свещенник Роман за визуално потвърждение.
Добре, вечерята е в 7:00.
- Е, той ти е син!
Лейтенант Ларедо... Томи Уебър!
Здрасти Томи!
Прекрасната Тауни Мадисън... Гуен ДеМарко!
Да! Да!
Какви ефекти!
Друг спътник! Да, повече веселба!
Кораба на сержант Чен, Фред Куан, и приятели.
Д-р Лазарус... Александър Дан!
Дай ръка. Той е британец!
Да, сър!
Командир Питър Куинси Тагарт... Джейсън Несмит!
Чудесно пилотиране, Томи.
Да, да!
Бързо, бързо, бързо.
Мистър Джейсън Несмит!
Хайде да аплодираме екипажа, на N.S.E.A. Пазителите!
Ах, истинска любов! Да!
Те са тук за вас, бе хора. Отстъпете!
Какво шоу!
Какво шоу! Да!
Да, да!
хайде аплодисменти за...
екипажа на любимото шоу, "Галактическо приключение"!
Хайде, хайде!
Не забравяйте да си купите фанелки "Галактическо приключение" на изхода.
Благодаря ви.
И сега, да се върнем отново преди 18 години,
в новите серии на "Галактическо приключение".