ВАРШАВА, ПОЛША
ЧУЖДЕНЕЦЪТ
Чакай ме на "Зигмунт Пилар".
Дано да си струва.
-Твърде студено е за фалшива тревога. -Не, студено е за питие с лед.
Попаднахме на канал.
Има само един начин да се уверим.
Така...
-Недейте! -Къде е пакетът?
-Не знам. -Дюноа, у него ли е?
Не.
Къде е пакетът?
Знай, че когото и да прикриваш, сега той си седи на топло
и изобщо не го интересува какво става с теб.
Закъсняхте, г-н Олифант.
Той вече...
бе доставен.
Нямам думи да опиша, колко съм разочарован от новината.
Имаш 10 секунди да ми кажеш на кого е доставен.
-Десет, девет, осем, седем... -Моля ви, недейте! Вече е късно.
...шест, пет, четири...
-...три, две... -Опасно е.
-Кое? -Истината.
Той те познаваше, Джаред. Мислех, че си анонимен.
-Вече съм. -Промяна на правилата.
Клиентът ни не желае камбаните да бият на умряло.
Репутацията му вече е под въпрос, което означава,
че близките сътрудници може да са следващите.
Единственото, което клиентът ни не желае, е провал.
Като стана дума за репутации, трябваше вие да пресрещнете пакета,
а не някакъв нещастник, молещ се да умре.
Задачата ми бе да унищожа всеки източник на информация.
-Е, аз я изпълних вместо теб. -Така ли мислите?
-Ще открием пакета. -Дано.
Вече си мисля, че губиш почва под краката си.
Искам до петък пакетът да е доставен.
Съветвам те да наемеш професионалист.
-Джонатан, добре ли си? -Не се тревожи, всичко е наред.
-Откъде ти се обадиха? -От Варшава.
Познавам ли я?
Щом аз не ревнувам, и ти недей.
Ако наистина ме обичаш, щеше да ревнуваш.
Е, поне опитахме.
Да, поне опитахме.
-Да. -Джон, ще дойдеш ли за службата?
Да, Шон. Пристигам с първия полет.
-По кое време ще си тук? -Кога е службата?
В 15:00 ч. Татко би искал да присъстваш.
Ще дойда, Шон, обещавам.
Добре.
Здравей. Моля, седни.
-Наистина ли няма да хапнеш? -Не, бързам. Чакат ме.
През последните 6 месеца се чудя дали изобщо ти хареса Париж.
-Какво ли щях да правя без теб?! -Щеше да се справиш чудесно.
Да си намеря приятел, който нито веднъж да не ме разочарова?
-Хора като теб не падат от небето. -Е, имаш си Дюноа.
Да, доста е полезен, стигне ли се до взимане на крайни мерки.
Какво е това?
-Убеждаване. -За какво?
-Една последна услуга. -Казах, че трябва да вървя.
Съвсем малка. Да вземеш един пакет и да го доставиш в Германия.
Като си свършиш личните ангажименти, разбира се.
Адресът на получателя е на гърба.
-Устройва ли те? -Не искам да имам нищо общо.
Пакетът е във Версай. Дюноа ще те придружи.
Двама руснаци го донесоха от Атина. Никой от тях не говори френски.
Държат го в една ферма. Просто ще го вземеш от тях. Лесно е.
Като е толкова лесно, защо всички не се срещнем в Париж?
Очевидно те се боят.
-Колко остава до Версай? -Спре ли колата, значи сме там.
-Не питах теб. -Един час, може и по-малко.
Марке каза, че си заминаваш. Съжалявам да го чуя.
Винаги съм се чудил какво общо имате помежду си.
И двамата сме етични.
Това е една от тайните квартири на Марке - къщичката на леля му.
Можеш да изчакаш в колата.
Щом влезем, докарай колата до къщата.
Чуй какво ще ти кажа. Знам, че Алекс те праща,
но ще го направим по моите правила.
Извади си пистолета и го скрий. Стой отляво и не казвай нито дума.
Добре.
Алекс ме праща.
Господа, знаете ли защо съм тук?
Разбрах, че ми носите нещо.
Какво им е?
Отрязани са им езиците.
Това ли е пакетът?
Това трябва да е, Дюноа.
Чисто е! Да вървим!
Идете в онази ферма там, където свети.
Кои бяха те?
-Не знам, но говореха на датски. -Копелета.
-Да видим защо бяха готови да умрат! -Не го прави.
Предупредих те. Само го докосни и ще ти гръмна малката пишка.
Щом искаш да го отвориш, поискай разрешение от Марке.
-Ще се връщаме при Марке? -Да.
-Ако и той е замесен? -Ами ако ти си замесен?
-Защо е всичко това? -Обикновена предпазна мярка.
-Можеш ли да изчакаш? -Не, бързам за самолета.
-Не забравяш ли нещо? -Не си и помисляй да ме спреш.
-Бъди разумен. Имахме уговорка. -Не си рискувам живота заради пратки.
Особено ако рискът не е еднакъв за всички.
Задачата ти не е приключила.
-Потърси си друг доставчик. -Помисли си.
-Не искаме да си изпуснеш полета. -Заплашваш ли ме?
Разбира се, че не. Искам само да поговорим на по питие.
-Да обсъдим случилото се. -О, моля те.
Обикновен разговор.
За това ти плащаме - да разговаряш с хората.
Хайде, говори с приятеля ми.
Имаше засада. Бяха трима-четирима. Появиха се изневиделица.
-Не ги и усетихме. -Какви бяха?
Датчани.
-Да, датчани бяха. -Идентифицирахте ли ги?
Не им поисках личните карти.
Изведнъж всичко пламна.
-Имало е пожар? -Да, къщата на леля ти.
-Видях го с очите си. -Отворихте ли пакета?
Не.
Значи сме единодушни, че е било инцидент.
Единственият инцидент е, че още съм жив.
-Ти бе нает да доставиш пакета. -Който вече е бил тук.
Намекваш, че има предател. Нима подозираш мен?
Не, просто са те използвали като изкупителна жертва.
Предположения?
Бих се доверил само на сума с много нули.
Остави на мен, Алекс.
Лично ще се погрижа за тях.
Остави ни за малко, ако обичаш.
Моля, седни.
Нуждая се от помощ от доверен човек.
Ще доставиш ли пратката на адреса?
Получателят чака.
Добре.
Благодаря. Като пристигнеш във Варшава,
предай на близките си съболезнованията ми.
Дюноа знае кой е нападателят.
ВАРШАВА, ПОЛША
Изненадан съм, че си тук. Мислех, че поне ще си инкогнито.
Нямам какво да крия.
Дошъл си да ме закараш до гробищата?
Искам само да поговорим.
Трудно те открих. Мислех, че си в Южна Америка.
Не допусках, че ще си в упадъчния Париж. Или това е била идеята?
Последното място на света, където бих потърсил Джонатан Колд.
Е, браво, откри ме.
Ако имаш съмнения, баща ти умря от естествена смърт.
Не му бе лесно като посланик. Винаги се е възхищавал на поляците.
Мечтаеше да се включиш в екипа.
Нима обучаването на терористи в Пакистан е работа в екип?
Нима е по-почтено да използваш онова, на което сме те научили,
в услуга на чужденци с чекови книжки?
Не виждам разлика.
В много страни биха те убили за това.
-Нещастник. -Мери си приказките.
Добър си в работата си. Заслугата е на баща ти.
Много неща се промениха, знаеш. Помогни ни да нарушим равновесието.
-Съюзник и съперник. -Наречи го както искаш.
-Ти си пълен нещастник. -Моля?
Остави го.
Леви, десни, леви...
Стой.
Кръгом.
Ходом марш. Леви, десни, леви...
Стой.
Джаксън Колд ще има паметна плоча в гробищата "Арлингтън".
Отдаваме му почит тук, в Полша -
страната, която той непоколебимо защитаваше през целия си живот,
преди да го предадем на родната земя в страната, която толкова обичаше.
Джаксън бе гражданин, колега, баща, приятел,
но искаше да бъде запомнен с онова, което смяташе
за венеца на живота си - семейството.
Преданите му синове Джонатан и Шон.
Преди тленните му останки да отпътуват към дома,
да помълчим в памет на един войник, който никога няма да бъде забравен.
Здравей.
-Хубаво местенце, харесва ми. -Благодаря.
-Добре ли си? -Да.
-Нещо за пиене? -С удоволствие.
-Изпусна самолета? -В този бизнес човек е зависим.
Колко време беше в Полша?
Шест месеца.
Татко ме извика да работя за него.
Дано да си намериш по-добро място от Варшава.
Познаваш ме, братле, минал съм по този път.
Трябва да организирам преместването на офиса на татко.
-Татко имаше много приятели... -Трябва да изпълниш дадените обещания.
Не всичко е конспирация, Джон.
На света има и хора, които отстояват справедливи каузи.
Така е, но в нашия бизнес са рядкост.
Странно как всички се озовахме в Европа.
Това погребение ни сближи повече от която и да е семейна сбирка досега.
-Оставаш ли? -Не, връщам се в Германия.
-А след това? -Обратно във Франция.
Имаш ли мобилен? Открихме те чрез службите за национална сигурност.
Ето какво ще направим - щом кацна, ще ти пратя номера си.
-Радвам се да те видя, братле. -И аз теб.
ХОТЕЛ " ПОЛСКИ"
Домът на семейство Ван Акен. В момента не можем да ви се обадим,
но ако оставите номера си, ще ви позвъним.
Благодаря и приятен ден.
Аматьори.
Марке иска веднага да те види.
Не виждате ли, че пия кафе?
-Заповядайте и вие. -Каза ти се, веднага!
Хубави играчки.
Няма да повтаряме.
Добре. Щом настоявате. Само да си платя сметката.
Чакай.
Радвам се, че дойде.
-Оставете ни. -Ще бъдем пред вратата.
От инцидента насам
настоявах за подсилена охрана.
Предпазливостта никога не е излишна.
-Вино? -С удоволствие.
Смятах да поговоря с теб.
Наистина ли?
Колко съм невъзпитан. Моля, седни.
Става дума за случката ви с г-н Колд.
Знаеше ли, че е разпознал нападателя?
-Не. -Съвпадение? Или нещо друго?
Не, не вярвам.
Помниш ли реакцията му преди да си тръгне оттук?
Организирането на заговор е игра с огъня.
Конспирациите са болното място на г-н Колд,
но не вярвам да ни е предал.
-Не му е в стила. -Не, разбира се. Прав си.
Аз винаги съм прав. Затова ли ме извика?
Доста е обезпокоително, не мислиш ли? Някой приближен...
да се възползва и да те изложи на риск.
Обади ми се утре. Трябва ми доверен човек за поръчка в Майорка.
Дали да не пратя теб?
Да.
Дюноа, и още нещо. Откъде знаеше, че искам да те видя?
ИМЕНИЕТО НА ВАН АЙКЕН ГЕРМАНИЯ
-Ало? -Татко ти вкъщи ли е?
Мамо?
-Мога ли да ви помогна? -Г-н Ван Акен там ли е?
Не. Да му предам ли нещо?
-Кога ще се върне? -Не знам. Кой го търси?
Пак ще се обадя.
ВИКИНГИТЕ
-Какво обичате? -Може ли да наема стая тук?
-Да. 40 евро, моля. -Чували ли сте за Джером ван Акен?
-Разбира се, че кой не е! -Простете, не съм местен.
Не е и нужно да сте.
-Ало? -Ще те попитам нещо.
-Казвай. -Чувал ли си за Джером ван Акен?
Да. Влиятелен европейски магнат. Богат наследник.
Друго?
Джером ван Акен. Ами, известен е в цял свят.
Изкупува парцели, разработва ги и после ги продава за много пари.
Наричат го Викингът с подхода на цар Мидас.
Женен от 9 г. за Мередит Кейси?
-Нямам представа. -Благодаря ти.
ЛЕТИЩЕ БЕРЛИН
Домът на семейство Ван Акен. В момента не можем да ви се обадим...
Улица Ван Акен, номер 4087
Какво правите? Това е моята кола!
Ей! Ей!
Лек път, друже.
АМЕРИКАНСКО ПОСОЛСТВО ВАРШАВА
-Чувал ли си за Джером ван Акен? -Да.
Влиятелен европейски магнат. Богат наследник.
-Женен от 9 г. за Мередит Кейси? -Нямам представа.
Благодаря ти.
-Защо се интересува за Мередит? -Прави си проучване.
Той не обича изненадите. Маниак е на тема детайли.
Това научих от психологическия му профил.
Може би я харесва.
Дали знае?
Все пак е в Германия.
Дадох шанс на този нещастник. После му позволих да си върви.
Какъв е протоколът тук, г-н Олифант?
-Да се свържа с Ван Акен? -В никакъв случай.
Искам да елиминирате г-н Колд.
И да не се приближавате до Ван Акен и близките му.
Разбрахте ли, г-н Мимс?
До утре на обед Джонатан Колд да е минало в централата в Лангли.
ГЕРМАНИЯ
-Да? -Идвам при г-н Ван Акен.
Ще изпратя човек.
Какво обичате?
Нося съобщение за г-н Ван Акен.
-А вие кой сте? -Негов стар приятел.
-Да? -Обажда се Мередит ван Акен.
-Знаете ли коя съм? -Да.
Обаждам се от името на съпруга си, той е в Лондон.
-Господин... -Вебер.
Съпругът ми пита дали може да пратим някого за пакета.
-Трябва да му го предам лично. -Ами ако аз дойда?
-Ще се срещнете ли с мен? -Кога?
-Днес, ако е възможно. -Къде?
На Фройдштрасе има гара, на няколко километра извън Терминус.
-Знаете ли я? -Не, но ще я намеря.
-Да кажем след час? -Чудесно.
Ще бъда с бял ролс-ройс от южната страна на гарата.
Много ви благодаря, г-н Вебер.
ТЕРМИНУС
Благодаря, че дойдохте, г-н Вебер. Дано не съм ви създала неудобства.
Това ли е?
Благодаря ви, г-н Вебер.
За усилията.
Какво е ставало тук, по дяволите?
Поеми си дълбоко въздух.
Задръж го и после бавно издишай.
Усещаш ли острата болка в тила си?
Получил се е кръвоизлив.
Кръвта не може да циркулира нормално до мозъка заради отока.
През следващите минути ужасно ще те боли главата.
Дотогава ще ми кажеш къде е пакетът.
Иначе те чакат непоносими страдания, г-н Вебер.
За кой Ван Акен работиш? За Мередит или за Джером?
Странен човек си ти, г-н Вебер.
Не си обикновен доставчик.
Очевидно си събудил интереса на работодателя ми.
-Чудя се защо ли! -Ти любовникът ли си?
В момента това е без значение.
Най-важното е...
да ми кажеш къде е истинският пакет.
-Остават ти 4 минути и половина. -Не можеш ли сам да си го намериш?
Сигурно не мога. Нека ти обясня как стоят нещата.
При задушаване въздухът не достига до белите дробове,
кислородът не стига до мозъка...
И когато мозъкът спре да функционира, г-н Вебер, какво става?
Преди да се стигне дотам,
защо не използваш малкото сиво вещество, което имаш,
за да вземеш разумно решение?
Не сме единствените, които искат този пакет.
Освен ако не изглеждаш като Венера Милоска,
защо да го правя, по дяволите?
Лъжата поражда лъжа, тя от своя страна - друга,
и така до безкрайност. С две думи - кофти работа.
-Познавам много хора... -Една минута!
-Не е у мен, но знам къде е. -45 шибани секунди!
Говори, иначе ще получиш първия от трите предвидени куршума в лицето.
Добре. В гардеробче е...
на една гара. Ще те заведа.
Чудесно.
Къде е шибаният ключ?
В десния ми джоб.
Мъдро решение, г-н Вебер.
Моли се пакетът да е там.
И без номера!
Мърдай, мамка му!
Мигът на истината, г-н Вебер.
Хайде, чакам.
Отвори го. Бавно.
Без номера, иначе ще ти разсека гръбнака на две.
Както ти казваш - бавно и внимателно.
Къде отиваш?
А ти как мислиш?
Бавно...
Бавно!
-Ричард? -Пробвайте пак.
Съветвам ви да ги пращате по двойки,
ако искате да оставите следа или труп.
Не знаете с кого си имате работа.
Каквото и да мислите за мен,
поне не съм наивна. Наистина ли ме подозирате?
Не ви обвинявам в наивност. По-скоро в арогантност.
Мъжът ви знае ли, че сте изпратили любовника си
-...за пратката му? -Любовник?
Г-н Вебер, дълбоко се заблуждавате. Ричард работи...
-Работеше. -За съпруга ми.
Изпрати го, когато му казах за номера, който скроихте.
Мисля, че съпругът ви няма и представа какво става.
И така, обаждам се да ви кажа,
че да ми пратите убиец бе последната ви грешка.
Г-н Вебер?
Експлозия в резултат на изтичане на газ...
Вижте, вижте! Какво става? Хайде, бързо!
Хайнрих, помогни ми!
Експлозията е станала в 1:32 ч.
Пълни глупости.
За такъв ефект трябва да е взривил цял тръбопровод.
Защо ще иска да вдига такава пушилка?
Освен ако не е имал избор.
Е, добре. Смятам да се позабавлявам.
ХОТЕЛ "ТЕРМИНУС"
Добро утро.
-Добре дошли в хотела ни. -Благодаря.
-Моля. -Искам стая за тази нощ.
С две отделни легла или едно двойно, господин...
-Колд? -Двойното ми е идеално, мила.
Разбира се.
Влизайте.
Здравейте.
-Как сте? -Добре, благодаря. А вие?
Ще съм по-добре, ако открия приятеля си.
Забравил е да ми каже номера на стаята си.
-Как е името на господина? -Колд. Джонатан Колд.
Ако не го открия навреме, ще пропусне много важна конференция.
Г-н Колд? Той се регистрира тази сутрин.
Чудесно. В коя стая е?
Съжалявам, не мога да ви кажа.
Да, разбира се.
-Но бихте могли да му се обадите. -Няма проблем.
Не си е в стаята, но можете да му оставите съобщение.
Ало?
-Благодаря ви все пак. -За нищо.
Чувстваш ли се късметлия?
Знаете ли кой съм?
Едва ли.
Г-н Вебер?
Защо сте дошли?
За да ви докажа, че няма недосегаеми хора.
Какво искате?
-Да говоря със съпруга ви. -И Джером би искал да поговорите.
Навярно можем да стигнем до друг вид споразумение.
Съмнявам се.
Защото сте принципен човек?
Предвид последните събития, едва ли.
Обадете му се.
Г-н Вебер, бъдете разумен.
Или ще съобщите в полицията за любовника си,
когото пратихте да ме убие?
-Не ми е любовник. -Все ми е едно.
-Позвънете му или аз ще го направя. -Подайте ми телефона, моля.
Джулиан, Мередит е.
Джером там ли е?
Докога?
Би ли му предал да ми се обади?
Благодаря.
Бихте ли ми подали халата?
Не разбирам.
Щом сте смятали да го доставите, защо разменихте пакетите?
Каквото и да мислите за действията ми,
аз съм истински професионалист.
Подозирате ме в заговор срещу мъжа ми.
Не съм казал такова нещо. Наеха ме да предам пакета на мъжа ви.
-Това и ще направя. -Значи сте принципен човек.
Всеки сам избира начина, по който да оцелее.
Просто някои от нас не го знаят.
ПОВИКВАНЕ
-Ало? -Г-н Мимс?
Регистрирането под негово име бе рисковано.
Г-н Колд...
Тоест, г-н Вебер напоследък не се радва на симпатии.
А колата под наем?
Кара сребрист Мерцедес,
-...както и неколцина други в града. -Мили боже!
Слушайте много внимателно, г-н Мимс.
Проблемът да бъде разрешен незабавно.
Как да процедирам?
Отговоря ли ви на този въпрос,
значи не сте подходящ за задачата.
Сребрист Мерцедес с номер ФБ5288. Едва ли ще е трудно.
По дяволите!
Мамка му!
Извинете, господине. Ей, извинете...
Извинете.
-Извинете. -Какво искате от мен?
Ти не си моят човек, нали?
-Успокойте се. -Откъде имаш тази кола?
Не е моя.
Един човек ми плати 2000 евро да карам до Берлин и да я зарежа.
-Разменихме си колите. -Мамка му!
Шибан нещастник.
Следите водят в тази посока.
Има и следи от кръв. Сигурно е сериозно ранен.
Всичко да се изпрати за анализ в лабораторията.
Всички доказателства са налице. Освен тялото.
ХОТЕЛ "ТЕРМИНУС"
Бронираната жилетка е правителствена поръчка.
Самолет се разбива! Терористична атака във въздуха
Американци умират в самолетна катастрофа
Трагедия във въздуха
Не отваряй! Черна кутия
По дяволите.
ВАРШАВА, ПОЛША
Шон, трябва да поговорим. Влез в колата.
Ще се поразходим.
Какво е положението?
Ще стане и по-лошо, ако не го хванем.
Какво искате от мен? Говорих с него 20 минути.
Каза, че заминава за Германия и после бог знае закъде.
Искам само да изчакаш обаждането му.
Да ни помогнеш да го заловим.
Нищо повече.
-Ало? -Щях да ти оставя съобщение.
-Какво има? -Помниш ли приятелката на татко
на име Агата Шиъруотър?
-Да. -Трябва да й изпратя нещо.
Важно е тя да го получи и да ми обясни какво е.
-Джон... -И още нещо.
Помниш ли приятеля ми Борис? Кажи му, че скоро ще го потърся.
Джон, трябва да свършим нещо.
Татко остави нещо за теб.
Иначе нямаме достъп до кабинета му. Можеш ли да дойдеш?
-Не знам. -Само за ден-два.
-Важно е. -Пак ще ти позвъня.
Виж, Джон...
Добра работа свърши.
-Ало? -Северно от Терминус има път.
-Ще го намерите ли? -Да.
От западната страна има стара сграда.
Ще бъда там. Ще чакам 10 минути и тръгвам.
-Бъдете точна и елате сама. -А дъщеря ми?
Трябва да съм сигурна, че е в безопасност.
Не се тревожете за нея.
Само нея си имам. До скоро. Довиждане.
Шефът поднася извиненията си.
Да платиш на оня нещастник да ти кара колата беше хитър ход.
Дано не си се охарчвал повече заради мен.
Няма такова нещо.
Малко приличаш на Рей Чарлс.
Но старият Рей не е точен стрелец като теб, нали?
-Ето. -Какво мога да направя за теб?
Ще поговорим по пътя. Да вървим.
-Джаред ли те праща? -Нещо такова.
Трябваше да си стоиш във Франция и да не привличаш вниманието.
Ще те попитам нещо.
-Олифант за пакета ли те прати? -Какъв пакет?
Виж, дай да говорим направо.
-Обичаш ли долари? -Банкноти с мъртви президенти.
Да ти поясня ли?
Ще ти платя десет пъти повече, отколкото ти дава за тази задача.
Имам диск с офшорните сметки на най-големите акули в света.
Стотици милиони долари.
-Но не е у теб, нали? -Наблизо е.
Виж ти! За всичко си помислил.
Добре, топката е в твоето поле, но издъниш ли се...
Е, поне ще убия една легенда.
Джаред Олифант не ми е любимец, така че да ми цуне черния задник.
Знаеш ли...
твоя човек - Дюноа...
като го гръмнах, изхвърча през прозореца като птичка.
-Какво ще кажеш? -Дотук добре.
-А вътре как е? -Вижда ми се наред.
-И без изненади, нали? -Нищо не ти кроя.
Ти си супер. Номер едно.
Дано сме близо до диска.
Внимавай, г-н Колд.
Не ми се ще да те гръмна в гърба.
Няма смисъл да питам кой те изпраща.
-Така е. -Знаеш ли, нещо ми подсказва,
че може би пътят ми свършва тук.
Но ти много ми напомняш за братовчед ми...
Мръсно копеле!
-Пощадих те, а ти така да постъпиш! -Пощадил си ме?
Приятни сънища, Брус Лий.
Ето диска.
Обичам барбекю.
Това не беше случайно, стари приятелю.
Казвам ти, не съм имал такъв късмет от години.
Марке ли те изпраща?
Приятелят ни Марке претърпя ненавременна злополука.
Много съжалявам. Помня колко близки бяхте.
-Да ти призная, не изглеждаш добре. -Нито пък ти.
Сега трябваше да съм на Ривиерата.
Влюбих се, когато майка ми ми показа океана.
Вълните се плискат в брега,
докато гледам залеза с чаша шампанско в ръка.
Дотук с приказките за лека нощ.
-Къде е пакетът? -Какъв пакет?
Изчерпват ти се скривалищата, приятелю.
Нима мислиш, че открих това място по нюх?
Опитай да зачеркнеш невинния от конфигурацията.
Май вече си го направил, Дюноа.
Мередит те праща да ме убиеш, но пакетът е у нея.
-Мислех те за по-умен. -Не, не, не.
Ти си далеч по-умен.
Познавам те както познавам себе си. Не ме разигравай.
Защо не ме убиеш още сега? Сам си намери пакета.
-Какво е това? -Задейства устройство.
Ще те открият с точност до 2 м.
-Кой знае къде си? -Чуждите агенти.
-Как се изключва? -Никак, твърде късно е.
По дяволите. Те знаят, че си тук. Говоря за ЦРУ.
Бъди сигурен, че дойдат ли те, ще ги последват и други.
Е, добре, спечели малко време. Ще отидем при жена му
и ще вземем пакета.
-Жената е за мен. После изчезваме. -Нямам търпение.
-Какво става тук? -Ще ви обясня. Сега да се махаме.
Да вървим.
Ще взема някои неща...
Оставям ви това и се махам.
-Г-н Вебер... -Казвам се Джонатан.
Вече отворих пакета.
Защо с мъжа ви се интересувате от катастрофата?
И двамата сме замесени, но нямам нищо общо.
Джаред иска районът да бъде разчистен незабавно.
Движение! Бързо, бързо!
Кой освен съпруга ви е замесен?
Джаред Олифант.
-Джаред и мъжа ви на снимката ли са? -Не съм сигурна.
Разположете зарядите.
Първи заряд инсталиран.
По-бързо! Да не останат следи!
Помогнете ни да избягаме от Джером. Възможно по-далеч.
Знам какво направиха и защо.
Планирам го от година. С ваша помощ най-сетне ще се измъкнем.
Не и преди да ми кажете защо са взривили самолета.
Последният заряд е готов.
Инсталирай го.
Подгответе се за изтегляне.
През 1982 г. Джером създаде компания на име "Глобално развитие",
строяща заводи за торове из цяла Европа.
-Заводите бяха параван. -Биохимично оръжие.
Заводите бяха под закрилата на Съвета на международните служби за сигурност.
Ръководен от Джаред Олифант.
Главният инженер на "Глобално развитие" документира всичко.
Искаше да разкрие цялата операция.
Името на този човек бе Стефан Стокуел.
Мой много добър приятел.
Стефан документира всичко до най-малката подробност.
Замина за Гърция, но така и не пристигна.
Ако мъжът ми заподозре, че имам нещо общо...
ще ме убие.
Както и всички покрай мен.
-Какво отключват тези? -Истината.
Стефан имаше къща в Норвегия.
Джером не знае нищо. Стефан скри документите
и сега аз съм единствената, която знае къде са.
И до каква степен са замесени Джером и Джаред?
Може би ще успея да ви изведа до Париж, а оттам - в Норвегия.
Знам колко усилия ви коства.
Благодаря ви.
С никого не говорете по телефона. Съпругът ви го подслушва.
-Какво? -Как иначе онзи тип ни откри.
Сигурно е чул разговора ни.
Измислете какво да кажете на детето
за това кой съм и защо сме заедно. Довиждане.
ВАРШАВА, ПОЛША
Как ти се струва?
-Любимото място на татко. Гладен ли си? -Не.
Виж...
Вземи.
Агата е пратила оригинала на обичайната ти свръзка.
Не се тревожи.
Да идем някъде другаде, където да поговорим на спокойствие.
Изплъзнаха ни се.
-Какво става? -В смисъл?
Според Джаред си се издънил.
Каза ми какво си направил, като са те хванали.
Играеш своя си игра, предавайки татковото име на КГБ?
-За да отървеш кожата? -Използва те, за да стигне до мен.
-Тогава ти ми кажи какво става. -Знаеш, че не съм от приказливите,
но ще ти кажа едно. Аз бях така нареченият "чужденец".
Агент под дълбоко прикритие. Арестуваха ме за шпионаж.
Татко и Джаред можеха да ме измъкнат, но Джаред се погрижи това да не стане.
Изведнъж местоположението на Джонатан Колд стана неизвестно.
Джаред ме остави да гния в руски затвор.
Ето адреса на Джаред.
-Хората му са казали, че са ни изгубили. -О, да.
Новият градски площад
Джаред, не си ли малко старичък за тия шпионски игрички?
Сигурно вече си разбрал, че пътят ми свършва. Бъди разумен,
качи се на първия самолет и си върви. Направи каквото можа.
Нещо ми подсказва, че направя ли го, самолетът веднага ще се взриви.
Ти винаги си в течение, нали?
Записът на никого не може да помогне. Твърде късно е.
Дали след 16 години този малък инцидент нещо ще промени?
Помисли пак.
Добре. Послушай съвета ми - стой далеч от мен.
Знам, че когато му дойде времето, Шон ще ми помогне.
БЕРЛИН
-Няма да дойдат, нали? -Така изглежда.
Вземи тази касета. Знаеш какво да правиш,
-...ако нещо ми се случи. -Няма проблем.
Оттук изглежда добре.
-Цял ден гледам тази стена. -Как така пак се срещаме?
Защото не ме уби в онази съборетина.
Какво правиш тук?
Нали не си се върнал за принцесата?
Ето, че нищо не знаеш. Принцесата ме нае да убия мъжа й.
Какво съвпадение, че откри и двама ни, не мислиш ли?
Тя се свърза с мен чрез датчаните. Откъде ги познава, не е ясно.
Казах на Марке, че ти си инициаторът и ти го уби, нали?
Отиването до Версай трябваше да е съвсем просто -
очиствам руснаците и вземам пакета.
И ме убиваш?
-Ти изобщо не биваше да си там. -Но бях.
Решението бе на приятеля ти Марке - да прати свой доверен човек.
Той бе посредник за Джером ван Акен.
Какво ще направиш?
Ще натиснеш спусъка?
Там са цяла армия. Сам няма да можеш да проникнеш.
А ти, приятелю, искаш да влезеш.
Заедно може и да успеем.
Щом влезем, прави каквото искаш, но стой далеч от мен и жената.
Хайде. И помни, ще следя всяка твоя стъпка.
Да вървим.
-Виждам 6-7 души, а ти? -Седем са.
-Колко патрона имаш? -Шест.
От далечна дистанция ти си експертът.
Вземи.
По дяволите. Ще използвам пушката.
Лека нощ, мосю.
За толкова тъп ли ме мислиш?
Не беше много мило от твоя страна, но услуга за услуга.
Г-н Колд, предполагам.
Приятно ми е да се запознаем.
Горещо бяхте препоръчан от мой приятел - Александър Марке.
-Надявах се да ми носите нещо. -Не.
-Дадохте го на Мередит? -Да.
Нека ви осведомя за състоянието на съпругата ми.
Тя е една сериозно болна жена.
-Не искам да слушам. -И все пак ще ви кажа.
Струва ми се, че сте попаднали в капана на болестта й.
Силно напомня синдрома на птицата със счупеното крило.
Мередит има подход към хората
и талант да ги убеждава да участват в илюзиите й.
Тя отведе дъщеря ми, г-н Колд.
Болна или не,
по-голяма низост не би могла да извърши.
Ами Стефан?
-Той бе мой приятел. -Докато не разбрахте за него и жена ви?
Научих за връзката им едва преди година.
Дотогава сдържах чувствата си към Стефан.
Искам да чуете нещо.
-Нещо се движи към нас. -Невъзможно.
Следва траекторията ни. Виж на радара.
Нищо. Чакай, ето го. Разстояние - 28,000 фута.
Ще ни удари, освен ако... О, господи! Мили боже!
Вярвайте в каквото искате.
Дори че бих могъл да организирам нещо толкова ужасно.
Казала ви е какво според нея съм извършил и защо.
През последните 10 години инцидентът й стана идея-фикс.
Стефан Стокуел бе неин любовник, г-н Колд.
Определено не беше някой измислен филантроп със съвест.
Той бе най-добрият ни инженер. Знаеше за какво му се плаща.
Към какво го е подтикнал моралът, ако изобщо се е случило, не знам.
Той загина при самолетна катастрофа,
за която жена ми смята, че съм изцяло отговорен.
Да искаш нещо и да го направиш са две съвсем различни неща.
Така е.
Въпреки личните ми търкания със Стефан,
не бих убил невинни хора само за да го видя мъртъв.
Както вече ви казах, Мередит е много убедителна жена.
И така, къде е тя?
Открийте жена ми и дъщеря ми.
Открийте ги, върнете дъщеря ми и ще получите каквото поискате.
Включително и възможността да ме съдите.
Защо не пратите някой от хората си?
Ами...
Един от най-верните ми хора е станал жертва на злощастен инцидент
снощи във Варшава. Боя се, че нямам избор.
Мога да ви направя много богат, г-н Колд.
Върнете дъщеря ми невредима. На всяка цена.
Ами жена ви?
Постъпете както намерите за добре.
Да?
Да изглежда като злополука.
Да.
Очаквах повече от теб, Дюноа.
Поне мислех, че си взел пакета.
Но няма значение.
Сигурен съм, че г-н Колд ще довърши започнатото.
И още нещо.
Повече нямам нужда от услугите ти.
Боя се, че работодателят ми е на друго мнение.
НОРВЕГИЯ
Ела, Клариса. Моля те, влез вътре.
-Мамо, мамо! -Тук съм, скъпа.
Благодаря ви.
Трябва да стигна до старата ферма надолу по пътя.
Наред ли е всичко?
Не!
Джонатан, зад теб!
Изведи я през прозореца.
Побързайте.
Хайде, скъпа. Спокойно.
И следващия път ме чакайте.
-Купих някои неща. -Благодаря.
И пердетата да са дръпнати.
-Гледката е прекрасна. -Ще й се наслаждаваш по-късно.
Виното някак не ти приляга.
-Струва ми се, че предпочиташ уиски. -Какво означава това?
Какво друго откри, душейки из апартамента ми?
Само че нямаш много лични сувенири.
Благодаря.
-Имаш ли близки? -Да, брат.
-По-голям или по-малък? -По-умен.
Да обмислим как да ви измъкнем от Париж.
Има ли конкретно място, където искаш да отидете?
В Америка.
Вземи.
Няма да е лесно, всички доказателства бяха унищожени.
Можем да ги съберем наново.
Тя не обича да е затворена. Може ли да я заведа на разходка?
Градът наистина е прекрасен.
-О, боже... -Какво?
Веднага се дръпни от детето!
Навън не е безопасно, забелязали са ни.
Трябва да ви измъкна оттук.
КАФЕНЕ
Седни тук и не мърдайте.
Чу ли? Не мърдайте оттук.
Виждали ли сте жената и детето, които бяха тук?
Мередит?
Това ти е от Мередит.
Трябваше да обменя пари. Поне това трябваше да направя,
-...след като ме уби два пъти. -Съжалявам.
Но знаеш ли, третият път е на късмет.
Изненада!
Давай! Давай!
Благодаря ти, че ми помогна за пакета.
Само така можех да принудя мъжа си да ми даде детето.
След като всичко свърши и тя е с мен,
повече нямам нужда от услугите ти.
Желая ти всичко най-хубаво.
Може би все някога пак ще се срещнем. Мередит.