Това беше моя грешка. Чувствам се глупаво.
Спокойно. Когато Кампаня дойде, всичко ще свърши.
Познай какво ще стане с Джаки, когато братовчед му дойде.
След 30 секунди Джаки ще крещи, гарантирам това.
И ще направя всичко възможно да го отделя от това дело.
Ще се прецака сам. Дами...
Кажете как се развива делото...
Здравей, татко. - Сине.
Добре ли си? Как е мама?
Добре. Чувстваме се добре.
Не се тревожи. Спокойно.
Боже...
Минаха почти 2 години. - Ще се справиш.
Дали мама ще се справи с всичко това?
Надявам се.
Слушай, Джаки, съжалявам за всичко...
Не знам дали докторът ще успее да я излекува.
Ако смяташ, че е достатъчно добър, значи и аз мисля така.
Справяш се чудесно. - Видя ли ме?
Гледам те всеки ден. - Виждаш ли как се смеят?
Страхотен си. Може да станеш водещ на предаване по телевизията.
Трима от заседателите за малко да паднат от столовете си.
Беше страхотен. - Г-н Макуин, кажете какво работите.
Агент на ФБР под прикритие. - А задачата ви?
Задачата ми беше да се внедря в групата на Маскапоне.
Целта беше да заловим водачите на мафията в Ню Джърси.
Колко време бяхте под прикритие? - Над 2 години. Приеха ме като
един от тях. - И през тези 2 години,
какви криминални деяния видяхте? - Видях заговори
за почти всичко. От кражби на коли, обири на банки,
чак до контрабанда на цигари. През цялото време се
правеха сделки. Сделки за стотици хиляди долари.
Как участваше г-н Калебрези? - Всички знаехме, че част от всичко
отива при Ник. - Ваша чест, възразявам.
Срещу моя клиент има заговор.
Никой свидетел не е видял нищо. - Г-н Калебрези е
имал влияние навсякъде.
Продължете, но гледайте да има доказани неща.
Г-н Макуин, от къде знаехте, че г-н Калебрези
е получавал дял от всичко, като водач?
Джаки Де Норсио ме запозна с братовчед си Тони Кампаня.
Кампаня имаше големи проблеми. Взимаше кокаин, нищо не печелеше.
Един ден бях с него, когато донесе над 7000 долара за г-н Калебрези
в една торбичка. - И от къде знаехте,
колко са парите? - Той ме помоли да ги преброя
защото беше надрусан. - Какво стана после?
Отидохме в ресторант на име...
"Дупка в стената". Г-н Маскапоне беше там с братята Калабрези
и някой, когото не познавах. Отидохме при г-н Калебрези
и казахме: "Заповядайте, шефе. На сметка."
И оставихме торбата на масата. - Какво стана после?
Калебрези взе парите, преброи ги
и после каза на Тони...
"Каква е тази торба, по дяволите? Цялата е мазна."
А Тони каза: "Съжалявам, от ролца е.
Малко е мазна, но само тази имах."
А г-н Калебрези каза: "Духач такъв.
Ако пак ми донесеш мазни пари, ще ми дължиш двойно повече.
А сега се махай оттук." И започна
да се смее. И всички други почнаха да се смеят. Калебрези наду
плика и го спука. Тони помисли, че стрелят по него
и се хвърли под масата. Всички се се смееха неудържимо.
Г-н Калебрези прибра парите.
Благодаря ви. Благодаря, г-н Макуин.
Бихте ли ни прочели последното?
Отиде при г-н Калебрези и каза: "Заповядай, шефе.
На сметка." - На сметка?
Не е ли възможно г-н Кампаня да е дължал парите на г-н Калебрези
и просто да ги е връщал?
Нямам представа. - Не отговорихте на въпроса.
Не е ли възможно г-н Кампаня да е дължал парите
на г-н Калебрези? Да или не?
Добре. Да. - Нямам повече въпроси.
Нямаш нищо против да те наричам Карл, нали?
Ти винаги ме наричаше Карл. Какво би те спряло сега?
Добре, Карл. Винаги ли носиш
пистолет в себе си? - Да.
Нали няма да ме застреляш? - Уверявам те, Джаки,
няма да стрелям, ако не ме ядосаш. - Това е добре.
Но си сложи ръцете на банката. - Ваша чест, водим сериозно дело.
До сега г-н Де Норсио трябва да е разбрал последствията
от поведението си. - Подреди го добре.
Искам този педал да пострада. - Успокой се.
Г-н Де Норсио, предупреждавам ви.
Ти познаваше баща ми, нали? - Запознахме се преди 6 години.
Двамата ходихме на дело срещу брат ти.
Татко, ще се изправиш ли?
Той е лъжец! Проклет лъжец!
Без забележки от наблюдателите.
Помниш ли когато отидохте да посетите баща ми в клиниката?
Много добре. - Брат ми говори с теб, нали?
Да.
Той искаше да вкара малко ликьор.
Ти щеше да го вкараш. - Да.
Знаеше, че брат ми е пияница, нали? - Да, всички знаеха това.
Каръл,
ти заведе брат ми да види баща ми. Знаеше, че е пияница.
Но все пак му занесе още ликьор, нали?
Според плана, ликьорът беше за баща ти.
Той остави една част при баща ти и взе малко за себе си.
Нямах намерение да задълбочавам проблема на брат ти.
Но ти си агент на ФБР. Ти си агент на ФБР, който
вкарва алкохол... - Брат ти настоя да отидем!
Той беше алкохолик!
Баща ми живее в 4-стаен апартамент, на 4 пресечки
от гробището, където беше погребан брат ми.
Ти помогна за смъртта му, Каръл.
Ако искаш да виниш някой за смъртта на брат си,
се погледни в огледалото.
Слънцето никога няма да се покаже. - Ще изгрее, скъпа.
Не се тревожи.
Джаки се справи добре вчера. - Този глупак ще ни издъни.
Заради този глупак ще ни обесят,
повярвайте ми. - Мисля, че грешиш, Ник.
Защо, по дяволите, мислиш, че греша? - Мисля, каквото си искам.
Това е свободна страна. - Така ли? Как може да е
минала година и половина и процесът още да не е минал?
Отговори ми на това. - Какво имаш, Джим?
Откъде е прякорът ти "художникът"? - Той ще ти каже.
Не си ли чувал за художника Белини? Бил е велик италиански
художник от Венеция. Живял е през 16-ти век.
От къде знаеш това? - Да не мислиш, че съм тъп като теб?
Чета книга за великите италианци. - Великите италианци?
Майната ви, глупаци. - Той е бил педал.
Само така, Ник. - Прав ли съм?
Прав си, Ник. От къде знаеш? - Прадядо ми го е чукал.
Браво, Ник. - Г-н Крос, кога станахте свидетел,
сътрудничещ на ФБР? - Арестуваха ме за наркотици.
Прокурорът говори с адвоката ми. Той дойде при мен и ми каза:
"Чарли..."
Какво става там? - Извинете, ваша чест. Г-н Наполи
е паднал от леглото си. - Добре ли е? Г-н Наполи?
Г-н Наполи, добре ли сте?
Добре. Добре съм, ваша чест.
Какво стана? - Заспал съм.
Сигурно съм се обърнал и съм паднал.
Бихте ли донесли кафе на г-н Наполи?
И вдигнете преградите на леглото му.
Да, г-н Де Норсио? - Може ли да се приближа,
ваша чест?
Мисля... - Изчакай ме, Джаки.
От седмици надзирателите ми ми съсипват живота.
Дори не мога да се нахраня.
Чудех се... Дали тук има фъстъчено масло?
Дали може да получа малко?
Моля ви, г-н Де Норсио. Това не е по моята част.
Обадете се на снабдителите.
Обяд. Час и половина.
Заплашва го доживотна присъда, а глупакът мисли само за обяд.
Да, за обяд и за делото. - Кажи ми, Джаки,
кое е по-лесно, да лъскаш бастуна или да си седиш в стола?
Обичам да си седя, а вие? - И аз така си помислих.
Затова наредих да го махнат.
Ти, скапан... - Джаки, какво правиш?
Ти си ми взел стола! - Контролирай се!
Той ми е взел стола! - Да, чух го!
Ще видим какво може да се направи. Ако съдията те види така,
ще те изхвърли веднага! - Може ли да направи това?
Можем да разберем само, ако го попитаме. Искаш ли да рискуваш?
Слушай, Клендис, ако ми каже още нещо се кълна, че ще го убия.
Джаки. Успокой се. Хайде.
Успокой се. Ти си единственият тук, който изобщо няма адвокат.
Хайде.
Ти... Ще го намериш ли?
Да отидем да хапнем.
Обичаш ли фъстъчено масло? - Пак ли започваш?
Не. Просто те попитах. - Да.
Как може да отслабваш, а не да напълняваш? Работим на
едно и също място, едно и също време, ядем една и съща храна.
На теб минава през ума ти, а на мен ми се трупа на задника.
Почти го хванахме, Шон. - Още не. Трябва да го разкараме.
Знаете ли какво ми каза една от заседателките?
Каза, че бил сладък.
Сладък? Какво, по дяволите, им става
на тези хора?
Тя има ли представа, колко пари е загубила заради тези копелета?
Чук и пирони, къщата й, входната врата.
Всяко нещо й струва повече заради тези сладки момчета.
Минава покрай бетонобъркачка... Те плаща за бетона.
Боклукът, който извозват от ресторантите... Тя плаща за това.
Купува си парфюм от Франция, ръкавици от Италия... Плаща повече
защото те са дошли с кораб. Да не споменаваме,
че те понякога убиват хора!
Нервен е. Скоро е Кампаня.
Агент Рандъл, през ноември ли вашият екип сложи подслушватели
в онази сграда? - Да.
Пуснете записа.
"Колко пъти да ти казвам..." - Един момент.
Съдът ще направи кратка почивка.
Г-н Де Норсио, бих искал да говорим в кабинета ми.
Да, влез.
Здравей, Джаки.
За какво... - Заповядай.
Моля, седни. Искаш ли нещо?
Няма нужда, съдия. - Искаш ли едно питие?
Не, съдия.
Джаки, твоята...
Майка ти. - Майка ми? Какво за нея?
Джаки, току-що ме информираха, че майка ти е починала. Съжалявам.
Съжалявам, Джаки. - Моля ви, съдия.
Джаки, ако искаш да приключим за днес...
Трябва да отида на погребението
Аз...
Джаки, не мога да го направя. Бих искал, но нямам тази власт.
Джаки, ти си затворник под юрисдикцията на друг човек.
Ще трябва да го разрешат.
Ще се обадя на съдия Тайм и ще видя какво мога да направя.
Твърде късно е.
Джаки, имаш посетител.
Кой е?
Тук не се пуши, г-жо.
Здравей, Бела.
Здравей.
Съжалявам, Джаки. Чух за майка ти.
Защо си тук? - Сестра ти ми се обади.
Погребението е в петък и тя иска да отида.
С майка ти се харесвахме.
Да.
Искаш ли да ти донеса нещо?
Няма да ме пуснат да отида.
Съдията каза, че нямало да ме пуснат.
Как може така? Тя ти е майка. - И аз така казах.
Да имаш молив или нещо остро, за да наръгам някой.
Ако имах, щях да ти го дам. Когато дойдох, ме претърсиха на голо.
Какво? Претърсили са те на голо?
Да... Това беше само... - Кучи синове.
Беше жена. Претърси ме жена. Поне мисля, че беше жена.
Имаше дълга коса и голям задник.
Бела, не искам да те подлагам на това. Ти си ми жена.
Бях ти жена. - Бях забравил. Нещо друго?
Не се сещам.
Не мога да повярвам, че дойде да ме видиш.
Защо, след всичко, което ти причиних?
Направи доста лоши неща. Но направи и някои добри.
Например?
Беше добър в секса.
Ти също.
Тогава защо ти трябваха всички онези проклети проститутки?
Пак ли започваш, Бела? - Не ти ли стигах?
Някога предадох ли те? Всяка вечер ти давах всичко, което искаше!
А ти дори не ми благодареше! - Бела, аз съм мъж. Така правим...
Майната ти! Така правят мъжете от семейство Де Норсио!
Обзалагам се, че никога нищо не ти е било достатъчно! Още и още, и още.
Още кучки, още дрога, още пари! Още! Но сега ще лежиш тук
до края на живота си и дори не можеш да погребеш майка си!
Винаги си мислех за теб. - Да... Само че оная ти
работа не го знаеше.
Този живот приключи.
Сега обичам живота си. - Какво толкова му обичаш?
Времето лети, Бела.
Едва ли ще изляза жив оттук. - Едва ли.
Някога те обичах, а сега ме плашиш.
Така трябва да бъде.
Но ти никога не ме плашеше.
Никога не съм искала.
Затова те харесвах.
Знаех, че няма да избягаш от мен.
О, Господи.
Времето изтече.
Гледахте ли ни? - Да вървим.
Ще ви... - Джаки, Джаки.
Да вървим. Хайде. Спокойно, Джаки.
Мръдни се. - Спокойно. Хайде, Джаки.
Спокойно.
Искате ли да довършите започнатото, г-жо?
Е, за какво е тази среща?
Ваша чест. Бен.
Очевидно след 19 месеца, проведохме добро дело и след показанията на
Кампаня следващата седмица, мисля, че ще приключим.
Въпреки това предлагам сделка. Не защото мисля, че сме слаби.
Не сме. Но не се знае какво ще решат заседателите.
Може да ги оправдаят. Не искам да рискувам нито един от тях да
се измъкне. Предпочитам по-малка присъда, отколкото никаква.
Слушам. - Добре. Всички пледират "виновен".
20 години за Ник и братята Маскапоне. Тях искам.
7 и половина до 10 за всички други освен за Джаки. За него 5,
след като излежи сегашната си присъда. И договор.
За ново вечерно шоу по телевизията.
Това е много забавно. - На него ли се смееш или с него?
Какво искате да кажете? - Ако се смееш на него,
отхвърляш предложението. Ако се смееш с него - преговаряме
Нека да говоря с момчетата. - Е, това е предложението им.
Това са добри новини, Бен. - Какво искаш да кажеш?
Нямаше да предлагат сделка, ако бяха сигурни в победата.
Обикновено е така, но тук имаме един голям въпрос.
Братовчед ти, Джаки. Как ще свидетелства? Ще се разплаче ли?
Няма значение как. Ще го унищожа. - Както унищожи Макуин ли?
Хайде, Джаки. Всички. Моля ви, оставете егото
настрана от това. Това е сериозно предложение.
Продължавай, Франк. - Тук сме 20 адвокати и за какво?
Имаме общо над 300 години опит. Може ли някой да каже, че никога
не е бил зашеметен? Зашеметен.
Напълно изненадан от решението на заседателите.
Ти как би гласувал, Франк? - Клиентът ми е болен човек, който
пада от леглото на процеса си. 7 и половина до 10 години. Ако не
излезе по медицински причини, не виждам как изобщо ще излезе.
Чакай, Франк. Моят клиент, клиентът на Фенс.
Тях ги чакат 20 години. - Не го споменах, но...
Да бъдем честни, тях ги чака доживотна.
Всички да преспим с това.
Ще се срещнем тук утре в 8 часа сутринта и защитниците ще гласуват.
Нека само ви кажа нещо. Всички трябва да сме единни в това.
Ако някой приеме отделно, на практика ще потвърди,
че другите са виновни. Така че трябва да сме обединени.
Добре.
Може ли да кажа нещо?
За мен е лесно. Все още имам много от сегашната си присъда.
Бог ми е свидетел, че ви обичам и не искам да пострадате.
Стига с тая любов, Джаки. Кажи, каквото искаш да кажеш.
Когато ме обвиниха по това дело,
вече минаха две години...
Тогава ми предложиха сделка. Аз им отказах,
естествено. Като не можаха да ме осъдят
по делото за Нико, ме хванаха отново
за обвиненията с наркотиците. За това лежа сега.
Не знам защо ми лепнаха толкова много. Използваха
втория случай, за да ме накажат и за първия. Сега си излежавам
30-те години, този процес наближава
и ми предлагат още една сделка. Този път имаше вино,
имаше пържоли...
Казах им да си го начукат.
Повечето от вас всяка вечер се прибират у дома.
Чака ги топла храна и и красива жена.
Това е само ако съпругите ви не са в града.
Но не и аз.
Аз се връщам в килията си.
Там храната е скапана.
А жената е собствената ми ръка.
И все пак казвам, че Джаки не коленичи пред никой.
Джаки никога няма да се подаде.
Той е израснал в един по-различен свят.
Аз казвам не.
Казвам не. - И аз казвам не.
И аз казвам не.
Казвам не.
Точно така. Не. - Казвам не.
Аз казвам не, Джаки.
И аз казвам не. - Аз също.
Трябва да се съглася с Джаки. Майната им. Казвам не.
Не. - И аз казвам не.
Не. - Добре.
Няма сделка.
Предполагам, че отговорът е не.
През последните месеци Кампаня не е получавал обаждания от Джаки.
Разпечатката от затвора също не показва
Джаки да се е обаждал на Кампаня. Изобщо не го е търсил.
Това е най-дългото дело, на което съм бил.
Кампаня е най-важният свидетел. Показанията му са в
понеделник. Не можем да рискуваме. - Обмислили сме всичко.
Ами килията му в затвора?
Искам да бъде претърсена. Искам всеки лист хартия в нея.
Обърнете я наопаки. Ако са поддържали връзка,
трябва да знам. Това...
Това е изключително важно.
Сваляй дрехите! Претърсване на голо!
Какво? Претърсване на голо?
Мамка ти...
Лягай долу!
Дръж го долу! - Вдигни му главата.
Дръжте го. - Сваляй дрехите.
Готов ли си? Ето го!
Господи, Джеси, той трябва да е в съда в понеделник.
Дано да може да ходи до тогава. Виж му лицето. Какво ще каже съдията?
Джаки знае правилата. Нали, Джаки? Какво стана?
Паднах. - Виждаш ли?
ДЕН 588
Извинявам се на съда.
Виж ти... - Г-н прокурор.
Обвинението призовава Антъни Кампаня.
Кълнете ли се да казвате истината, само истината и нищо друго,
освен истината, с Божията помощ? - Кълна се.
Г-н Кампаня, вие сте осъществили връзка
с ФБР. - Да.
Когато това стана, съгласихте ли се да станете свидетел?
Да, съгласих се. - Защо?
Страхувах се за живота си. - Защо се страхувахте за живота си?
Защото прострелях един от обвиняемите. Джаки Де Норсио.
Каква е връзката ви с г-н Де Норсио?
Братовчеди сме. Израснахме заедно.
Какво в стрелбата ви накара да се страхувате за живота си?
Ами... Защото пропуснах.
Познавате ли обвиняемите Джино Маскапоне и Ник Калебрези?
Да. Стана така...
Работех с Джаки в сделките с наркотици. Джаки докладваше
на Джино. Калебрези беше шефът.
Познавате ли някой от другите? - Да.
Всеки от тях се занимаваше с някаква незаконна дейност.
Възразявам. - Отхвърля се.
Г-н Кампаня, щом сте извършвали престъпления с братовчед си
и другите обвиняеми, защо стреляхте по Джаки Де Норсио?
С Джаки бяхме в бизнеса с бижута.
Правехме фалшиви бижута,
които изглеждаха като истински и ги продавахме скъпо.
Все още сме добри. Джаки беше най-близкият ми човек.
Какво промени това? - Джаки започна да краде.
Малко по малко бизнесът замря. Накрая бяхме разорени.
Скоро нямах работа, нямах пари. Джаки каза, че
не можело така. Отказа да работи с мен. Помолих го за помощ.
Не ми помогна, дори не ми говореше.
Една сутрин тръгнах към къщата на Джаки.
Бях му много ядосан. Бях отчаян.
Опишете какво стана после.
Отидох в стаята му. Дори не мислех.
Влязох в стаята му и стрелях в него.
Уплаших се и избягах.
Какво стана после?
Няколко дни по-късно ме хвана. Обвиниха ме в опит за убийство
и тогава разбрах, че Джаки е жив.
Какво стана после? - Детективът дойде и ми каза,
че мога да си тръгвам.
Джаки им казал, че нямам нищо общо със стрелбата.
И тогава разбрах... - Какво разбрахте, г-н Кампаня?
Той не искаше да ходя в затвора. Джаки искаше да се върна.
За да се разправят с мен по своя начин. Тогава отидох при ФБР.
И се съгласих да съдействам.
Благодаря ви, г-н Кампаня.
Свидетелят е ваш. - Г-н Кампаня,
вярно ли е, че сте бил в психиатрия и сте лекуван с електро шок?
Дори преди да се съгласите да съдействате на правителството.
Да. Лекувах се. И какво? - Твърдите, че по това време
сте бил свидетел как тези хора извършват престъпления.
Бил ли сте под въздействието на хероин?
Понякога взимах хероин. - А кокаин?
Да. - Марихуана?
Успокоителни? - От време на време.
А метадон?
Да приема ли мълчанието ви за "да"? Ето какво ще направя,
ще започна да ги изброявам, а вие ще ме спрете, когато сгреша.
Валиум, дурадин,
сетанол, дервасет,
литий... - Минавах през труден период!
Взимах каквото можех, за да изкарам деня.
Нямам повече въпроси, ваша чест. - Г-н Де Норсио.
Да?
Ще ми кажете ли какво е станало? - Паднах.
Братовчеде, би ли повторил какво каза, когато прокурорът те помоли
да опишеш отношенията ни?
Казах, че ти беше най-близкият ми човек.
Винаги ли стреляш по хората, които са ти близки?
Г-н Кландис те попита за всички тези наркотици, които си взимал.
Искам да знам дали сега взимаш. - Не.
Питам те, защото не искам нещо да остане блокирано в ума ти.
Не, не. Казах всичко, което знам.
Кажи ми тогава защо каза, че съм крал от нашия бизнес?
Защото беше очевидно, че го правиш. - Обвинението иска всички в тази
зала да повярват, че само ние сме свидетели на това.
Така ли? Не знам нищо по този въпрос.
Значи нещо е блокирано. Каза, че си ми бил ядосан.
Защо си ми бил ядосан? - Защото... Ти даваше пари
на всички, освен на мен. Даваше пари на приятелите си,
на проститутките... На всички, освен на мен.
Тони, какво ти бях казал? Престанах да ти давам пари, защото ти ги
харчеше само за да си купиш още наркотици, нали? Погледни ме, Тони.
Защо не ме поглеждаш, Тони?
Помниш ли когато бяхме деца? Лъжехме всички други,
но когато се излъжехме един друг, не можехме да се погледнем в очите.
Тогава знаехме, че сме се излъгали, точно както правиш сега.
Възразявам. - Приема се. Задавайте въпроси.
Когато майка ти почина, Тони, знаеш ли кой плати за погребението?
Застраховката. - Не. Аз платих.
Попитай сестра си. Тя седи там.
Благодаря ти, че си платил. - Кажи ми нещо.
След като стреля, отидох ли в полицията?
Не отидох.
А ти отиде при ФБР.
Казах ти, че се страхувах за живота си.
Не, Тони. Причината да отидеш при правителството е, че щеше да
получиш още наркотици. - Възразявам.
Отхвърля се. - Нуждаех се от лечение.
Те ми предложиха помощ. - Помощ?
Правителството не ти е помогнало. Те са ти дали всичко, което
си поискал, стига да им сътрудничиш
да вкарат много от тези хора в затвора.
Не е ли така? Така ли е?
Казаха, че ако искам защита, трябва да свидетелствам срещу всички.
Помниш ли деня, когато стреля по мен?
Имаше ли някой друг в къщата? - Не.
Отново блокираш нещо, Тони.
Дъщеря ми не беше ли в къщата? Не някой непознат,
а твой роднина. - Е?
Само с теб исках да се разправя.
Какво ти казах, когато ме простреля?
Не помня. - Тони.
Казах ти, че не помня. - Напротив.
Не помниш ли, че ти казах: "Господи, защо правиш това, братовчеде?
Аз те обичам."
Спомняш си го. Но просто не можа да го кажеш, нали?
А какво направи, след като ти казах, че те обичам?
Простреля ме още три пъти.
Тони, погледни ме.
Тони.
Ти ме рани лошо.
Мислех, че ще умра.
Аз... Съжалявам, че те прострелях.
Съжаляваш, че ме простреля или съжаляваш, че не ме уби?
И двете.
Може ли да ти задам още един въпрос, Тони?
Вярваш ли, че още те обичам?
Не.
Все още не можеш да го проумееш, нали?
Нямам повече въпроси, съдия.
Не искам да говоря с него.
Добре. Други въпроси?
Не, ваша чест.
Добре. Ако няма повече въпроси,
съдът се оттегля.
21 месеца.
Понякога...
Понякога ставам да отида до тоалетната и стоя няколко часа.
Не мога да заспя отново.
Това никога не ми се е случвало.
Сега ще чуем заключителните изказвания. Г-н прокурор.
Дами и господа, искам да ви поздравя, за това,
че влязохте в книгата за световните рекорди. Вие сте част от най-дългия
съдебен процес в американската история.
Не се гордея с това.
Знам, че всички тук са под огромно напрежение.
От всички тези детайли се събира
огромна сила. Ако след тези 22 месеца
останете само с едно впечатление, нека то да е това:
хората, които виждате пред вас, са участвали във всякакви
видове криминални деяния от десетилетия! Десетилетия!
Без изобщо да зачитат закона!
И те заслужават да бъдат наказани от обществото за тези престъпления.
Защитата ще се опита да отклони вниманието ви от неоспоримите
факти, като се оплаква, че свидетелите на обвинението са
престъпници, пропаднали типове и по-лошо. Някои може и да са.
Но тези обвиняеми... Ако те бяха
честни граждани, никога нямаше да имат нещо общо с тях.
Получихме своя дял от...
Големи личности по време на този процес. Моля ви
да не позволявате личностите да изиграят роля тук.
А да се съсредоточите над всички физически
доказателства, които бяха представени.
Благодаря ви за времето ви. Благодаря ви за търпението ви.
Изпълнете дълга си, като спазващи закона граждани.
Благодаря ви. - Дори да е държал пистолета,
има ли някаква връзка? Колко от вас биха могли...
Бяха ви представени всякакви доказателства, по време на процеса.
Два пъти повече... - Дали клиентът ми е бил в затвора?
Но достигнали ли сме момента, когато започваме да наказваме
хора за минали престъпления... - Моят клиент е Джими Катс.
Чухте да се обръщат към него като Джими Еврейна.
Как може правителството да обвинява човек, чието име
не знае. Ще ви кажа как... - Джино Маскапоне
е обвиняем защото името му завършва на "Капоне"...
Г-н Клендис.
Дами и господа, обвинението изложи всякакви
доказателства, за да покаже, че клиентът ми и неговите приятели
са знаели с какви неща се занимават свидетелите.
Те искат да повярвате, че
тези хора са прекарали живота си заедно с криминалните елементи,
които видяхте в тази зала.
Ще ви предложа различна гледна точка на живота на Капло Маскапоне,
а, сигурен съм, и на живота
на другите обвиняеми. Жена.
Деца. Свещеникът в църквата му работи на бензиностанция.
Пълни резервоара му с бензин и проверява колата му.
С други думи, това са хора, до чийто живот той се докосва
всеки ден, всяка седмица.
Те водят живот, подобен на вашия.
Правителството ви представи свидетели,
информатори, които заради живота, който са водили,
са загубили способността да различат истината от лъжата.
Тези добре платени информатори
са стигнали до правителството по различни начини. Но имат нещо общо.
Всички са били с белезници.
Правителството не харесва тези обвиняеми.
Не харесва кварталът им, не харесва
начина, по който говорят. Не харесва традициите им,
културата им. Но ние сме нация от закони,
а не от хора.
Целта на прокурора, подобно на целта на заседателите,
е да търси истината. Но някак си
в този случай тази цел се изгуби.
Прокурорът се превърна в палач.
Победа на всяка цена.
Благодаря на всички за времето ви.
Сега предавам съдбата на клиента си във ваши ръце.
Обаждане, Джаки.
Да? - Просто...
Чудех се как си. - Здравей, Бен.
Аз... Нервен съм. Точно...
Пишех някои мисли. За да...
За да не се изложа пак. - Не мисля, че се изложи.
Казваш го само защото си любезен.
Ако не успеем, аз ще съм виновен. - През цялото време
беше страхотен, Джаки.
Благодаря ти. - Благодаря, Бен.
Това означава много за мен.
Добре. - Ще се видим утре.
Лека нощ, Джаки.
ДЕН 627 - Г-н Де Норсио.
Добре.
Дами и господа, няма да ви отнемам твърде много
от времето ви. Делото беше дълго.
И не искам повече да сте далеч от семействата си.
Осъзнавам, че казах много неща в тази зала
и се надявам да не съм обидил никой.
Но просто исках да ви покажа, че не съм гангстер,
а обикновен човек.
Няма да чета от това. Преди много време ви обещах,
че ще говоря от сърцето си.
Знам, че правителството изсипа всички тези доказателства пред вас.
Показваха ви снимки и вие мислите, че това, че с приятелите ми сме
били заедно, вероятно е някакъв вид престъпна конспирация.
Виждате ли тази снимка? Разпознавате ли този в средата?
Това съм аз. Другите са някои от хората тук,
когато са били деца. Това беше много преди правителството
да разбере кой е Джаки Де Норсио. Стояхме в двора на
една гимназия. Знаете ли какво правехме?
Шпионирахме женската съблекалня. Знаехме, че не трябва
и мислехме, че може да ни арестуват.
Знам, че е трудно да решите на кого да вярвате
по това дело.
Вече 600 дни седите тук.
Слушахте запис след запис, свидетел след свидетел.
Опитваха се да напълнят главите ви с толкова много...
Глупости. И накрая,
си мислите "Боже, има толкова много неща, трябва да е вярно."
Дами и господа,
ако вярвате на каквото и да е
от нещата, които свидетелите казаха,
или ако чувствате, че това, което каза прокурорът е вярно,
тогава ви моля... Моля ви,
не обвинявайте всичките ми приятели.
Ако трябва да вините някого,
признайте ме за виновен.
Добре ме чухте.
Обявете ме за виновен
и позволете на тези хора да се приберат у дома при семействата си.
Аз вече загубих своето.
Не искам децата да загубят бащите си заради чичо си Джаки.
Така че ме пратете в затвора. Не съм виновен,
но вече съм свикнал.
Това исках да кажа. Благодаря ви за времето ви.
Използвайте всяка минута, за да обмислите всичко.
За да вземете правилно решение.
Сега заседателите ще се оттеглят.
Какво мислиш, Дан? - Ще минат поне 4 дни,
преди да вземат решение. - Съгласен съм. Къде отиваш?
В офиса, а после у дома. Трябва да се наспя.
Няма да можеш. - Знам.
Шон.
Не можеш да чакаш тук през цялото време.
20 обвиняеми, 76 обвинения. Твърде много са.
Съгласен съм. Прибирам се у дома.
Да вървим, Джаки. Заседателите са взели решение.
Заповядай, шефе. Шефе?
Заседателите са готови. - Какво?
Заседателите са готови.
Само 14 часа. Не мога да повярвам.
Да тръгваме, шефе.
Не мога да повярвам, че са решили толкова бързо. Какво значи това?
Само Бог знае. - Твърде бързо е.
Това добър знак ли е или лош? - Само Бог знае.
Всичко ще е наред. - Всичко ще е наред,
не се тревожи. - Не знам дали това е добре.
Добре ли си, Ник?
Знаех си. Ако федералните ми предложат сделка сега,
щях да приема. - Отдръпнете се, момчета.
Моля ви.
Хайде.
Обичам те, човече. - И аз те обичам.
Луис. Изглеждаш чудесно, както винаги.
И ти изглеждаш добре. - Хей.
Джаки, радвам се да те видя. Беше чудесен, човече.
Надявам се да съм помогнал.
Изглеждаш чудесно.
Здравей. - Здравей.
Здравей, Ник. Направих всичко, което можах.
Ти си глупак. - Дами и господа, седнете.
Заседателите влизат.
Здрасти.
Г-жо председател, взехте ли решение?
Да.
Присъдата за всички обвиняеми по всички обвинения ли е
или е разделена? - За всички обвиняеми,
по всички обвинения. - Каква е присъдата?
Обявяваме всички обвиняеми за невинни.
Успяхме, Бен! Да!
Хей, това са заседателите! Заседателите!
Хей!
Благодарим ви!
Невероятни сте!
Пазете се, приятели!
Хей, това е Джаки! - Джаки!
Дръж се, Джаки! - Успяхме!
Браво, Джаки! - Чудесен беше!
Обичам ви, хора. - Късмет, Джаки.
Вижте, момчета! Това е Джаки!
Браво, Джаки! - Страхотен си!
Показахме им!
Браво, Джаки! - Страхотно!
Показахме им!
Успяхме! Направихме го!
Успяхме! Да!
Видяхте ли?
Успяхме!
Джаки! Джаки! Джаки!
Джаки Де Норсио беше освободен от затвора на 23-ти септември 2002,
след като излежа 17 и половина години от 30 годишната
си присъда. Той никога не сътрудничи на
федералното правителство в борбата му
срещу организираната престъпност.
Джаки почина по време на заснемането на този филм.