Алекс.
Бащата на Тод и Жорж току-що се обади.
Ще ви вземе в 3:30 утре.
Автобуса за летището тръгва от училището към 5. 00.
Ще ти свършат ли работа моите куфари?
Мам, остави това, не го махай.
Последният полет с този етикет е бил без инциденти...
така че предлагам да си остане там на чантата.
За късмет.
От къде тези страховити идеи?
Аз още съм с вас.
Е, младежо, разпускай...
пътуване с приятели до Париж... за десет
дни през най-хубавото време.
Живота продължава. Целият живот е пред теб.
Хичкок, нека ти помогна.
Така е по-добре.
Катрър, гадняр такъв.
-Смотаняк. -От най-добрите.
-Забрави това в автобуса. -Благодаря.
Хайде, да си взимаме багажа.
Хей, Криста. Здрасти, Веки.
-Какво правиш? -Той е човека.
Добре. Всичко ли взехте, момчета?
Да, татко, всички сме в комплект.
Значи да тръгвам?
Кой знае?
Тава е и за двамата. Приятно прекарване.
Благодаря, татко.
-За двама ни, чу ли? -Да вървим.
-Алекс, грижи се за тях. -Дадено.
Не съм виждал нещо по-грозно от снимката ми в годишника.
Мислиш ли как се чувствам аз като те гледам?
Какво ли пък иска този?
Летището не толерира адвокатите.
Смърта не е края.
Тя ще е за теб ако безпокойш учениците ми.
Харе Рама.
Трябва да Ви попитам нещо.
Сам ли си приготвихте багажа?
Целият този багаж Ваш ли е?
Г-н Браунинг?
Непознат за вас човек давал ли Ви е някакъв пакет?
-Същият като рожденната Ви дата. -Моля?
Септември 25. 9. 25.
Вашата рожденна дата съвпада с часа на Вашия полет.
Майната ти човече. Скапаняк.
Скъпа.
Жорж, татко каза за двама ни. Дай, малко дребни.
Престанете.
Смотаняк.
-Благодаря. -Няма защо.
Да отидем да пуснем по едно лайно.
-Ходи сам. - Не бе, човече.
Чуй! Научи нещо ново.
Предстои ни седемчасов полет.
Тоалетните в самолета не са достатъчно вентилирани.
Представи си, че по средата на полета...
на тялото ти му се прииска да се освободи от самолетната храна.
И ти отиваш в тясната тоалента на борда.
После веднага след теб влиза Криста или Беки.
Искаш ли да те свързват с този отпадък?
Еластичното нещо излязло от задното ти гърло.
Той беше роден
през лятото
на 27 години
се прибира у дома
Джон Денвър.
Той остави вчера зад себе си
Загинал в самолетна катастрофа.
Дами и Господа, благодаря за търпението.
Пътниците за полет 180 на Воаие Еър...
за Париж да се отправят към изход 46.
видях да вали огън
от небето
Някой виждал ли е Били Хичкок? Как успяхме да го загубим?
Върви. Върви.
Върви.
Това боли.
Това е добър знак. Колкото по-малък, толкова по-добре.
Бог ще е голям гадняр ако свали този самолет.
Бог ще е истински шибаняк.
-Хей, Тод. -Здравeйте. Как сте?
Може ли да си смените местата с Криста?
Бог ми е свидетел, че бих желал, но имам проблем.
Нещо като инфекция.
Нека попитаме Алекс.
Би ли желал да се смените с Беки за да седнем двете заедно?
Тя попита Тод, но той спомена някакъв медицински проблем.
Моля те!
Страхотен си. Благодаря, Алекс.
Няма защо.
Ти да не мислиш, че ще ни огрее с тях над Гринланд?
Заради теб, аз трябва да гледам скапания "Стюард Литъл. "
Благодаря.
Брово бе, човек. Страхотно.
Съжалявам, че закъснях.
Това е моето място.
Благодаря.
- Здравейте. - Забранено е минаването от тук.
Моля, за Вашето внимание!
За да затегнете Вашите колани...
плъзнете гладката част в отвора.
Има шест аварийни изхода.
Два отпред, два близо до крилата...
и два в задната част на самолета.
Стюардеси, пригответе се за излитане.
Добре.
Както и да е.
това е хубаво.
Всичко е наред, скъпи.
Би ли желал да се смените с Беки за да седнем двете заедно?
Тя попита Тод, но той спомена някакъв медицински проблем.
Моля те!
Какво ти става бе, човек?
-Проблем ли има, сър? -Какъв ти е пробрема бе, шибаняк?
Този шибан самолет ще се взриви!
-Я, млъквай, Браунинг! -Изобщо не си забавен.
-Ако това е някаква шега... - Не е никаква шега!
Алекс, успокой се.
-Седни! -Това нещо ще се взриви!
- Ще Ви свалим от самолета ако това продължи.
- Аз сам ще се сваля!
-Това е моето място. -Този самолет ще избухне!
Слизайте всички от самолета.
Останете по местата си. Не мърдайте.
Този шибан самолет ще се взриви!
Изведете го навън. Вижте дали е добре.
-Махнете си ръцете от мен! -Да вървим, глупако.
Вие си го търсихте! Никой от вас няма да се върне на борда.
-Това е моя самолет. -Почакайте, моля Ви!
Имам четиридесет ученика пътуващи за Париж. Моля Ви.
Трябва да ме разберете.
Аз разбирам и се извинявам заради Алекс...
но поне един от нас трябва да се върне в самолета.
Не мога да допусна тези ученици тук да летят до Париж...
Седни си на мястото, Картър! Сядай!
Един от вас може да се върне на самолета.
Лари.
Няма време за мислене. Един от нас трябва да се върне.
Останалите могат да вземат полета в 11. 10.
Аз ще остана.
Не, ти говориш френски. Качвай се на самолета.
Всичко е наред.
Хей, аз бях в тоалетната и вратата заяде...
Почакайте, аз не съм се бил с никого!
По дяволите!
Благодаря.
Обадих се на родителите ни. Идват да ни приберат.
Тъпанара, Алекс.
Алекс, кажи! Какво стана?
Аз го видях.
Незнам. Аз го видях.
Видях пистата, видях излитането...
Погледнах през прозореца, видях земята.
И копруса започна да се тресе.
Дясната страна избухна и целият самолет се взриви.
беше толкова истинско...
На много самолети който избухват ли си бил?
Ти задряма.
Изхвърлени сме от самолета и пропиля половин ден в Париж.
И то всичко заради Браунинг и неговия шибан сън.
Чакайте! Самолета, ще се взриви!
Майната ти, Хортън.
Единственото ти пътуване ще е до болницата!
Остави го! Алекс, престани!
Ето, те тръгнаха ние останахме.
Ще ми платиш за това.
Щеше ми се да си в сомолета!
-Шибаняк! -Лайно!
-Стига! -Охрана!
Гледате ме сякаш аз причиних това.
Не съм го причинил.
Има ли оцелели?
От къде да знам?
-Мислите че съм... -Той не е магьосник.
Аз съм Хауард Сигъл...
Отговорник за сигурността.
Ние се свързахме с Вашите семейства.
Идват насам.
Има ли някой който чувства, че има нужда...
от медицинска или психологическа помощ?
Какво се случи? Има ли оцелели?
Причината за експлозията още не е изяснена.
Представители от Наса са на мястото на произшествието
морските и сухопътни спасителни отряди също.
Извинете, аз съм агент Уеин.
Това е агент Шрек. Ние сме от ФБР.
Разбирам как се чувствате
и знам, че ви е трудно
но трябва да ви разпитаме за днешните събития...
докато спомените ви са още пресни.
Това е изключително важно за нашето разследване
свързано с евентуално криминално деяние.
Вие сте казал, "Чуйте.
този самолет ще се взриви при излитане. "
Откъде знаехте това?
Имах предчувствие.
Страховито, свръхестествено усещане.
Взехте ли някакви успокоителни преди качването на сомолета?
На борда, взехте ли някакви приспивателни...
халюциногени?
Вземате ли наркотици?
Аз видях експлозията.
Видях как стана.
Видях как самолета се взриви.
Има ли предчувствието Ви нещо общо с изказването...
че бихте желали Картър Хортън да бъде на борда...
малко преди експрозията?
Тогава защо го казахте?
Не мислех, че наистина ще се случи.
Ако това е причината, Алекс...
Защо тогава слязохте от самолета?
Брат ми Жорж...
ми каза да отида и да държа Алеск под око.
Така че, той остана и...
Той ми каза да сляза от самолета.
Лари Марноу ми каза че трябва да се върна...
но аз му казах, че той трябва да отиде.
Аз го изпратих обратно в самолета.
Добре.
Никой не Ви е принуждавал да слезете от самолета.
Вие казахте, че не сте приятелка с тези които са се били.
Така че, Клер, защо слязохте?
Зщото видях и чух Алекс...
и му повярвах.
Ето тук.
Благодаря, че ме докарахте.
Вие виждате първите кадри от останките...
на Воаие еър полет 180...
който се взриви молко след 9. 25 часа вечерта при излитане...
от летище Дж. Кенеди в Ню Йорк.
Нямаме сведения за оцелели.
Спасителните служби продължават търсенето и в момента...
независимо, от горящото...
сомолетно гориво на повърхността на океана.
Специалистите са песимисти за възможностите
да се намери някой оцелял.
Всички 287 пътници се смятат за загинали.
Измежду пътниците е имало...
клас от 40 ученици и 4 учители...
от Гимназията "Монт Абрахам" намираща се в североизточен Ню Йорк
на път за Париж по случай дипромирането им.
Има сведения, че няколко ученика...
били свалени от самолета миг преди излитането...
Разследването на причините...
за инцидента продължава.
Представители от Националната Служба по Сигурността...
и Федералното Бюро за разследвания...
Пристигнаха на летището за подробно разследване.
Очевидци от летището, а също така и от Лонг Аиланд...
докладват, че са видели избухването на самолета.
Нямало е други летателни апарати наблизо до полет 180.
На летище Кенеди...
обработват докладите на очевидците.
След експрозията, отломките са завалели от небето...
в Атлантическия океан в радиус от няколко мили.
Спасителите внимателно събират отломките и се...
надяват от тях да научат нещо повече...
Изминаха тридесет и девет дни...
откакто загубихме нашите 39 непрежалими...
приятели и учители.
С всеки изминал ден...
без ясна причина за инцидента...
ние се питаме, "Защо?"
Вярващите ни казват...
"Че никой не знае кога ще настъпи часът му...
"както риба хваната в фатална мрежа...
или птици хванати в примка.
Така и тези деца и учители бяха хванати от смъртта...
в неочакван от нас момент. "
И преди да сме се излекували...
преди да е избледнял спомена за тях...
ние ще почетем тяхната памет...
с този паметник-мемориал.
Надявам се че не мислиш, че ти дължа нещо просто...
защото името ми не е на тази стена.
Не не мисля.
Това, което дължа на тези тук е да живея живота си пълноценно.
Защо не каза това на Джейди, тогава?
Не се опитвай да ми казваш какво да правя.
Аз сам контролирам живота си. Не ти.
Аз никога няма да умра.
Взех си шофьорският изпит.
Имам 70 точки.
Това е най-ниския резултат но важното е, че го взех.
Работата е там, че когато бях готов с теста...
нали знаеш иснтруктора, който шофира с теб по време на теста?
Та, той каза....
"Млади човече, ти ще умреш много млад. "
Това вярно ли е?
Не, не сега, не тук, никога, Били.
Ако поканя Синтия Пастър да излезем, тя ще ми откаже ли?
По дяволите.
Не искам да говоря с теб. Плашиш ме до смърт.
Отивам.
Не искам да ме разбираш погрешно.
Липсваш ми, нали знаеш?
Да, и ти ми липсваш, също.
Но баща ми, той не разбира.
Виж, когато той преодолее това...
ти и аз, ще направим пътешествие до града...
да гледаме "Янките".
Ще го направим.
Страхотно.
Трябва да тръгвам.
Това нещо Г-жа Лийтън ми го показа в клас...
ще ми разрешат да го прочета.
Тук е казано това, което чувствам.
Внимавай, човече.
Благодарение на теб, все още съм жива.
Благодаря.
Казваме, че часът на на нашата смърт ни е неизвестен.
Но когато казваме това...
си представяме, че този час е някъде...
в неясното и далечно бъдеще.
Не ни се вярва, че е възможно да има занци за...
наближаването на този ден...
и не ни се вярва, че смъртта може да дойде още днес.
Точно днес в този обикновен ден...
всеки час, на който е предварително обречен.
Какво се е случило?
Къде е Тод?
Махай се.
-Видя ли го? -Какво се е случило?
Ти натовари Тод с толкова много вина заради Жорж...
Той се самоуби.
Не би направил това.
Той каза, че отново ще бъдем приятели когото се почувствате.
по-добре. Защо ще прави планове след като ще се самоубива?
Г-н Уагнър.
Почти е есен.
Едва края на юни е.
Да, но всичко е взаймно свързано.
Ако се замислиш, дори сега, в първата седмица на лятото...
можеш да почувстваш наближаването на есента.
Харесва ми да гледам в бъдещето.
Защо миналата вечер беше пред къщата на Тод?
Гледала съм достатъчно телевизия...
ФБР не се занимава с тинейджърски самоубийства.
Те бяха там миналата вечер. Това означава само едно...
още нямат никаква представа за причината породила катастрофата.
Второ те не изключват никакви възможности...
и факта, че седем човека слязоха от самолета...
е вероятно доста свръхестествен.
Без да споменавам, че едно от тези лица е имало видение...
за катастрофата само няколко минути...
преди самата катастрофа. Това е изключително подозрително.
И няма значение, че приятелят на ясновидеца...
току-що се е самоубил.
Защо беще там миналата вечер?
Знаеш ли какво е това?
Това е...
Това е жилава глава.
Това си ти. Не намираш ли прилака.
Така ме караш да се чувствам, Алекс.
Съжалявам.
Не, ти не разбираш. Също като теб тази скулптура..
не знае какво е и защо е такава.
Колебае се каква форма да заеме...
но вече прави страхотно впечатление...
без да го осъзнава.
За четирите години в гимназията...
не сме си казали думичка.
Но тогава, в самолета, аз усетих чувствата ти.
Аз дори не знаех откъде дойдоха тези чувства...
докато ти не започна да крещиш.
Аз не видях каквото ти си видял, но го почувствах.
Ти все още го усещаш, нали?
Нещо от онзи ден е все още с теб.
Знам го защото все още го усещам в теб.
Ето заради това бях там миналата вечер.
Никога преди това не съм се сблъсквал със смъртта.
Това може да е плод на нашето въображение.
Имам чувството, че тя е винаги около нас.
Смъртта?
Ами ако Тод беше просто първия от нас?
От нас.
Така ли го чувстваш?
Вече не знам.
Щеше ми се да можех да го видя поне още веднъж.
Може би щях да разбера.
Тогава да вървим да го видим.
Спокойно.
Тръпки ме побиват.
От това място?
Не си слъжен да ми вярваш.
Хайде.
Побързай.
-Това той ли е? -Така мисля.
Защо са го гримирали като Майкъл Джексън?
Това е той.
По всичко изглежда, че Тод определено е мъртъв.
Божичко!
Внимавайте.
Ще събудите мъртвия.
Защо ръката му направи това?
Химикали.
Остатъчната кръв предизвиква кадавричен спазъм.
Вижте, аз съм му приятел...
Знам кой си.
Какви са тези мънички белези?
Епидермални прорязвания от дърпането около тънка жица.
Дърпане около тънка жица?
Ако се е дърпал около тънка жица той не се е самоубил.
Било е нещастен случай.
За смъртта няма нещастни случаи...
няма съвпадения, няма случайности...
и няма отърваване.
Това, което трябва да осъзнаете е, че ние сме просто мишлета...
котката е преследвача.
Всичко, което правим...
през целият си живот от раждането до смъртта...
червената светлина на светофара, на която спираме или не...
хората, с които се любим или тези, които ни отказват...
самолетите, на които се качваме или слизаме...
висичко това е част от садистичния план на смъртта...
да те вкара в гроба.
План.
Това означава ли, че...
ако разкриеш този план, можеш да изиграеш смъртта?
Алекс, ти вече направи това слизайки...
от самолета.
Смъртта на приятеля ти...
доказва, че смъртта има нов план за всички вас.
Сега трябва да откриеш...
как и кога тя ще се върне за вас.
Изиграй си коза...
ако помислиш добре може да се отървеш безнаказано от нея.
Но помни, че...
при разкриването на играта й...
има опасност да подцениш плана...
и това може да вбеси смъртта изключително много.
И затова не си помисляйте да се ебавате с нея.
OK, добре. Ами...
Извинете, че нахълтахме така и...
Щом няма щети, вече е забравено.
Ще се видим пак.
Погребалният агент каза, че смъртта има план.
Мисля за знаците на съдбата.
Откъде можем да знаем дали, докато си седим тук...
пиейки си кафето или дишайки въздуха...
или пресичайки кръстовището...
ние не сме задействали...
събитията, които някой ден ще доведат да нашата смърт...
след 40 години, след 10 години или утре?
Ние не знаем докато не започнем да...
забелязваме знаците които съдбата ни изпраща.
Не разбирам.
Имаше ли видение за смърта на Тод?
Като това в самолета?
Не, не съм, но може да не съм го забелязал.
Неговата смърт е знак за нещо, Клер...
или някого, и ни подсказва за плана на смъртта.
Пълни глупости.
Можеш да видиш знаците на смъртта навсякъде, стига да поискаш.
Началото на кафето е "К" и краят му е "Е".
Т. е. "КОПИЕ". Смъртта ще ни прониже с копие?
Хайде обясни ми...
Ще ни побъркаш ако продължаваш с тези глупости.
Погребалният агент каза, че смъртта си има план, нали?
Помисли, ами ако ти, аз, Тод, Картър,...
Тери, Били, Г-жа Лейтън сме избегнали плана?
Незнам по каква причина, но аз видях плана на смъртта...
и ние я изиграхме.
Ами ако тогава е бил нашият час?
Ами ако не е трябвало да слизаме от самолета тогава?
Ами ако все още е нашият час?
Ако е така, значи тази история още не е свършила...
и ние ще умрем. Сега, не някога.
Освен ако не се опитаме да открием как тя действа и я изиграем отново.
Като те слушам вярвам,...
че Тод найстина се е сомоубил.
Скъпи, хайде да вървим, не сега.
Като че ли сме се наговорили.
Остави това.
-Кога се местите? -След няколко седмици.
-Това е твърде лошо. -Картър, смотаняк, такъв!
Губим любим учител.
Хей, има нещо, което трябва да ви кажа.
Живяла е тук цял живот, и сега се мести...
Ние сме в опасност!
Достатъчно!Спрете и двамата!
Те умряха, ние сме живи.
Преодолейте го.
Няма да позволя тази самолетна катастрофа...
да стане най-важното нещо в моя живот!
Божичко!
Аз продължавам, Картър...
и ако ти искаш да си пропиляваш живота...
избивайки глупостите от главата на Алекс...
тогава по-добре да беше мъртъв!
Алекс, там ли е?
Здравей, Клер. Почакай малко.
Клер те търси отново. Искаш ли да говориш с нея?
Клер, той е в банята.
Ще му кажа да ти се обади!
Добре. Дочуване.
Тя се притеснява за теб.
Аз се притеснявам за теб.
Защо не искаш да говориш с нея?
Или с мен?
Татко, ти и мама много ми помогнахте...
но има нещо, което трябва да проумея сам...
преди да говоря.
с когото и да е.
Националната служба за сигурност на полетите...
има нова теория за причината породила експлозията...
на Воаие Еър полет 180.
Специалистите смятат, че разрушаването на силиконовата...
изолация на един от електрическите прекъсвачи...
на горивната помпа е придизвикало теч на гориво.
Това е мястото на Тод.
Искра появила се в корпуса на самолета...
е предизикала верижна експлозия в електлическата система...
това стигнало до горивната помпа и придизникало експлозията на самолета.
Пътя на експлозията.
Първо е Тод, после е Тери.
Смъртта ги прибира в реда в който е трябвало да умрат тогава.
Това е планирала смъртта.
Г-жа Лейтън е следващата.
Щом заспя аз виждам смъртта на Тери Чанеи...
и автобуса появил се от нищото...
И постоянно чувам в главата си думите които...
казах на Лари Марноу...
"Не. Ти знаеш френски език.
"Качвай се в самолета. "
Всичко тук ми напомня за този ден.
Точно така. Да.
Надявам се промяната да помогне.
Просто...
Не е лесно когато целият ми живот е преминал тук?
И всичко е било изпълнено с прекрасни спомени.
А сега където и да погледна виждам Лари и онези деца.
Дори когото погледна градината си...
изпитвам ужас.
Лаура ще ти звънна пак.
Добре.
Валери Лейтън се обажда. Искам да говоря с агент Шрек.
Какво правиш тук?
Аз просто...
Проверявах дали гумите са напомпени.
Качвай се в колата.
Сложи си колана.
Смятам, че...
че Г-жа Лейтън е следващата.
Следващата?
Да, следващата, защото...
нещата се повтарят.
Точно така. Повтарят се.
И ти ли го забеляза?
Любимата на мама.
Казвай какво имаш в предвид.
Във виденията си ли го видя?
Или в някаква телевизионна статистика?
Никога не съм искал да се случи това със самолета.
Вие какво ще си седите там и ще ми се подигравате.
Както и да е.
Но аз спасих шест живота тогава.
Шест живота, и всички в цялото училище...
мислят, че съм гадняр.
Не страдам от пост-травматичен стрес.
Не се смятам за всесилен или Бог.
Не се будалкам с вас момчета.
Това е факт.
Съществува план за всички нас.
Има план за теб.
За всички ни аз незнам още как...
но ще разруша този план.
Ние те наблюдавахме...
защото беше заподозрян за експлозията.
Сега...
Знаем, че не си взривил самолета.
Бяхме готови да се откажем...
но тогава другите оцелели започнаха да умират.
Първо, приятелят ти Тод...
после Тери Чанеи, и ти си бил наблизо.
А тази вечер, те взехме от къщата на Вал Лейтън.
Никой не може да контролира смъртта и живота...
докато не се даде живот или отнеме.
Можеш ли да обещаеш, че никой друг няма да пострада?
Не, не мога.
Поне докато съм тук, това е извън контрола ми.
Съжалявам.
Върви. Излизай.
Благодаря.
Това дете ме ужасява.
Какво можем да направим? Нямаме доказателства.
Не това имам впредвид.
За няколко мига...
аз почти му повярвах.
Не поемай по този път...
понякога тръпки ме побират от теб.
Трябва да спреш това. Само си въобразяваш.
Вече заминамаш.
Съвсем скоро ще си далече от тук.
Ще си заминала.
Добре, не мърдай, OK?
О, Боже, госпожо Лейтън.
Божичко!
Незнам къде е.
Той не ми говори.
Защо?
Защото не му повярвах.
Ако той се опита да се свърже с теб...
ще бъде в твой интерес да ни се обадиш.
Ето, това ми е визитката.
И безжичния телефон.
Това е забележително.
Картър, смотаняк такъв!
Какво правиш?
Името на Тери трябваше да е тук.
Shit.
Защо ни събра тук?
Наблюдават ме за да ги отведа при Алекс.
Тогава защо водиш мен.
Защо ще искам да се срещна с него?
Защото той знае кой от нас е следващия.
Карай с указаната скорост, OK?
И не завивай в дясно.
Били, имам видение.
Ти си следващия, човече.
Защо каза това, бе човек?
Защото ако кажеш още една дума и ще те убия.
Той може да е навсякъде на миля надолу по пътя...
така, че вие тръгнете в тази посока и ще се срещнем по средата.
Ще спестим половината време.
Мислиш ли, че те още са там горе?
В известен смисъл, полет 180 е в небето.
Дали са някъде на сигурно място?
Когато бях дете на шест или седем...
Многосе страхувах, че родителите ми ще умрат.
Седях будна нощем и се притеснявах.
Предполагам, че повечето деца го правят.
Но на повечето това не им се случва.
Когато бях на десет...
баща ми излезе за цигари.
Той чул някой да казва "Не се обръщай. "
Мислейки, че това е приятел, който се шегува той го направил.
И един мъж му пръснал мозъка.
Живота ми стана гаден след това.
Мама не можеше да се справя сама.
Омъжи се за задника, заради заради, който те с татко...
трябвало да пресекат улицата ииначе щяха да избугнат онзи мъж.
Той не искаше деца...
и майка ми се съгласи.
Ако това е бил пранът за моето семейство...
Шибана смърт!
Господи, кокло съм мислила за това място "някъде".
Ами ако съществува такова място...
Където баща ми е в безопасност.
и има пълен пакет цигари и прадължава да кара колата си.
Където аз, мама и татко сме все още заедно...
и нямаме представа за този живот тук.
Където нашите приятели са все още в небето.
Където всеки получава втори шанс.
Алекс, не можем да се откажем.
Не мога да се прибера в къщи защото след случилото се с..
Г-жа Леитън ме търсят.
Ще те заведем в работилницата на баща ми.
На няколко мили от къщи.
Браунинг, ястовидецо шибан...
Чу ли вече за г-жа Лейтън?
Защо мислите, че се криех?
Били каза на ФБР, че те е видял да бягаш от къщата й.
Аз избягах защото те ме обвиняват за всичко.
Обвиняват ме за Тод, за нея...
за проклетата самолетна катастрофа.
Огъня карамелизирал крълтта й.
Има твои стъпки в къщата и твои отпечатъци върху ножа.
Казах ви, че не съм...
Не ме интересува дали си го направил.
Или си знаел,че тя ще умре.
Ти знаеше ли предварително че тя е следващата?
Да, знаех.
Знаех си.
Добре тогава...
кой от нас е следващия, кажи?
Моля те...
Кажи ми, че ще видя как Джет печели купата.
Аз съм, нали, затова нищо не казваш?
Трябваше да хвана Тими в басейна онази вечер.
За какво да се притеснявате тогава? Аз съм следващия!
Той нищо не е казал. Просто карай.
Вие сте длъжни да ми кажете.
Като се замисля, лесно е да се отгатне.
Не е. Ужасно по-трудно е.
Мислиш, че можеш да ме контролираш?
Нека аз да реша как да се справя с това.
Няма значение кой е следващия...
Защото всички ние сме в един и същ списък.
Майната ти.
Нима?
Тогава защо да се тревожим?
Какво искаш да кажеш?
Скоро аз и Тери ще сме заедно от другата страна...
така че защо да чакам повече?
Какво правиш?
Картър, намали.
-Намали, Картър! -Майната ви!
Достатъчно!
Аз искам сам да избера часа!
Но не и с нас в шибаната кола!
За Бога, Картър!
Картър, спри колата!
Защо се притесняваш след като не ти е дошло времето?
Мога да бъда закован пресичайки следващия светофар.
Няма къде да избягате.
Не става по този начин!
Млазех френския език!
-Овладей се. -Това и правя!
Знам какво правиш и е нормално да те е страх.
Не ме е страх. Аз реших кога ще умра.
Контролирам живота си. Контролирам и смъртта си.
Сега трябва да докажете какви смелчаци сте!
Престани да караш като задник.
Какво привиш?
Исусе Христе!
Сложи ръцете си отново на кормилото!
-Картър, стига! -Ръцете на кормилото!
По дяволите.
Картър, спокойно.
Сега съм много бризо до края.
Ние също се страхуваме но не се отказваме.
Престани и спри тази шибана кола!
По дяволите, искам да спреш пази кола веднага!
-Мръдни. -Отвори вратата, Били!
Мръдни шибаната кола!
-Отвори шибаната врата. -Мръдни колата.
-Не можеш ли да отвориш врататаr? -Отвори вратата.
-Отвори я! -Били, отвори вратата!
Картър, послушай ме. Не прави това.
За Бога! Излез от шибаната кола!
Картър, чуй ме!
Това не е начина!
Не е начина! Излез от колата!
Идва!
Сега не ти е времето.
По дяволите.
Чуй ме! Това не е начина.
Слез от колата!
Хайде!Слизай!
Не мога да сляза!
Божичко, той найстина е сладващия.
Слизай!
Майната му!
О, за Бога!
Аз го видях! Видях колана!
Упрашен си?
Нарушихме плана!
Глупости!
Той ти спаси живота отново.
Точно така!
Ти си следващия, Картър!
Ще стоя далече от теб!
-Млъкни, Били! -Нямаме нужада от това сега.
Аз пък нямам нужда изобщо!
Махни се от него! Той е следващия!
Майната ти, Били! Аз няма да умра!
Няма да ти се размине.
Мъртав си...
Ти не можеш да ме вземеш със себе си!
-Боже, Господи, не! -Мамка му!
Исусе Христе!
Ти трябваше да си следващия.
Ти беше след Лейтън. Това е плана!
Това е схемата! Ти трябваше да си мъртав!
Ти си Дяволът!
Видях колана. Знаех, че ще се скъса!
Ето защо го спасих.
Също като експрозията. Видях го!
-Полицията скоро ще е тук. -Майната му! Спасих го!
Понеже го спасих, смъртта прескочи Картър...
и прибра следващият по пътя на експлозията!
Аз трябваше да го предвидя.
После се намесвам...
и ако се намеся, аз променям плана на смъртта.
Намесвам? Ти да не си Бог?
Бог не се страхува от смъртта.
Боговете не умират!Но ние да!
Скъпи, губиш смисъла. Полицията ще бъде тук всеки момент.
Трябва да те върнем обратно в работилницата.
Можеш да се скриеш там и да събереш мислите си.
След Били съм аз.
Аз съм следващия.
После аз.
Виж, аз няма да резреша това да се случи.
Чуй ме.
Защо Вие двамата не се чупите веднага от тук?
Ръждясъл.
Тетанус.
Добър опит.
Не се сетих.
Опита се да ме зачеркнеш, но аз те хванах.
Майната ти!
Мога да те победя.
Може би не завинаги но сега имам тази...
работилница предварително приготвена за да те победя!
Тя беше там преди минута.
Какво имаш впредвид?
Не мислете, че го предавам.
За него е опасно да бъде сам сега.
Идвам с вас.
Не може.
Просто ни кажи къде е.
Чакай тук. Давам ти дума...
той ще бъде в безопасност при нас.
Аз не се преместих.
Криста ме помоли да се сменим но аз нищо не казах.
Иначе трябваше да съм до Тод.
По дяволите! Защо не се сетих за това?
Аз не се преместих. Мястото на Клер е преди моето.
Тя е следващата.
Качвай се в колата! Ще заобиколим!
-Ей там! -Хайде да вървим!
Алекс, опитваме се да ти помогнем.
Принс! Бягай от там!
Почакай!
Бягай!
Изгубихме го.
В посоката, в която се е насочил има само една къща.
По дяволите.
Божичко!
Не мърдай!Стой мирно!
Не мърдай!
Не пипай нищо. Изолирана си заради гумите на колата.
Колата ще се взриви!
Няма да мога да го държа дълго. Знаеш какво да правиш.
Недей!
Като направя това тя ще те прескочи и всичко ще свърши.
Това е единственият начин, по който можем да излъжем смъртта.
Недей!
Няма да разреша да прибере и двама ни.
Знаеш какво трябва да направиш!
Винаги ще бъда с теб.
Недей!
Махни се от там!
По дяволите! Не можеш да ми причиниш това.
Хайде, бейби. Хайде.
По дяволите, той не диша.
Дръж се, Алекс. Хайде. Остани с мен.
Е, успяхме.
Париж. Не мога да повярвам.
Аз пък не мога да повярвам, че се качих отнова в самолет.
Знаеш какво искам да кажа?
Страхотно е, че сме тук?
Накрая подредихме пъзела.
Но има нещо, което ни липсва.
Нали знаеш какво?
За Тери.
За Тод.
За всички наши приятели, които можеха да бъдат тук.
Наздраве.
Какво?
Ако някой ми беше казал преди преди шест месеца...
че ние тримата ще си седим тук и ще се черпим...
Не знам. Понякога имам усещането...
че вие двамата сте единствените, които разбират.
Беше прав, Браунинг.
Тя ни пропусна. Свършено е с плана.
Ние я победихме. Спечелихме.
Единственото нещо, което спечелихме е право на пълноценен живот.
Прово, което не трябва да пропиляваме.
Но има едно нещо, което не мога да разбера.
-За какво? -За плана.
Зарежи това, разбра ли?
Само ме изслушайте, ОК?
-О, Боже, мой. -Само ме чуйте.
Пътят на експлазията определяше реда на нашата смърт.
Когато се намесих и спасих Картър...
тя ме прескочи и отиде за следващия - Били.
След това беше Клер.
Но аз пак се намесих и я спасих така, че тя тръгна за мен.
Но в моя случай никой не се е намесвал, нали?
Аз бях откъснат от кабела за високо напрежение...
от експлозията, така че...
Така, че защо тя те прескочи?
Ами ако така е трябвало да стане?
Ако от всички пътници на борда на полет 180...
ти, аз и Картър е трябвало да живеем?
Може това да е бил плана.
-Или пък е възможно ти все още да си следнащия. - Млъквай, Картър.
Аз не определям правилата.
Някой трябва да се намиси преди смъртта да го прескочи.
Алекс доказа това три пъти със самолета, мен и теб.
Всичко, което знам е, че тя може да се завърти в кръг...
и да ни подгони всички отново.
Но аз съм най-стабилния шибаняк на света...
Защото ти все още си следващия.
Може ли вече да не говорим за това?
Нека се опитам да разбера...
Ще се видим в хотела.
Идвам с теб.
Не остани там OK, Клер?
Разбра ли?
Видя ли? Вярно е. Казах ти, че си ти наред, човече.
Престани, Картър. Алекс, почакай.
Клер, остани там, OK?
Стой настрана.
-Казах ти, че ти си следващия! -Тя ме пропусна.
-Тогава кой е следващия?