Какво се случи във Фарскейп...
Екстракт от лака.
Едно смъркане... и болката изчезва.
Твърди, че ти помагат за Ерън.
Когато удвоя дозата.
Защо се интересуваш от тунелите?
За да се върна...
у дома.
Това е Земята.
Родната ти планета е забранена територия.
ДНК-ато на Крайтън, което ти дадох, ще ти помогне да го идентифицираш.
Когато се върне, а това рано или късно ще стане,
искам го жив.
Пилот, готови сме. Връщаме се на борда.
Добре дошъл у дома, сине.
Много се забавихте.
Какво има, Джон?
Костур...
или пъстърва?
Фарскейп продължава...
Истински са. Скенерите потвърдиха, че са от твоя вид.
Аз съм, сине.
Всичко е наред. Ти си у дома.
Жив си.
Само по себе си това е чудо,
но този кораб наистина ли е органичен?
Да. Такава е.
Ами тя...
извънземна ли е.
Как дойдохте тук?
Изпратиха совалка.
да установим контакт.
Онези от IASA щяха да получат инфаркт, когато получиха отговор...
на английски.
Много е умна.
Командир Крайтън.
Аз съм Т.Р Холт, съветник на президента.
Моите поздравления.
Ще влезете в историята на човечеството...
Това е първата ни среща с извънземни.
Е...
Т.Р.
Ти си голям късметлия.
Д'Арго!
Ерън!
Не правете резки движения.
Боже милостиви!
Защо се забавихте? Чакахме ви 42 земни дни.
Тунелът е нестабилен. Разминали сме се във времето. Къде е Скорпиъс?
В една капсула на другия край на тунела.
Сигналът му ще ни помогне да се приберем.
Стига си го възнасяла. - Какво ти става?
Те са от твоя народ.
Представляват ли заплаха за нас? - Не.
По скоро обратното.
Казвам се Джон Крайтън...
астронавт.
Преди три години попаднах в пространствен тунел.
Сега съм някъде из Вселената...
БЕН БРАУДЪР Сега съм някъде из Вселената...
БЕН БРАУДЪР на жив кораб с избягали затворници,
мои приятели.
КЛАУДИЯ БЛЕК
Тук имам врагове...
могъщи...
опасни.
АНТЪНИ СИМКОУ Сега трябва да намеря пътя към дома...
за да предупредя Земята.
ДЖИДЖИ ЕДГЛИ Погледнете нагоре...
и ще ви покажа...
чудесата, които видях.
УЕЙН ПИГРАМ
Ф
Ф А
ф А Р
Ф А Р С
Ф А Р С К
Ф А Р С К Е
Ф А Р С К Е Й
Ф А Р С К Е Й П
ЗЕМНАТА ТВЪРД
Земята...
Земната твърд.
От години мислех за нея, копнеех да се върна. И ето...
сега съм тук.
Семейството... приятелите...
срещата ни е толкова...
естествена. - Джон! Ти си жив!
Д. Кей!
От кога сте заедно?
От доста отдавна.
Оженихме се на един кораб в Неапол.
Жалко, че те нямаше.
Нали уж беше идиот. - Идиот е. - Едва я свалих.
Новината се разпространи с мълниеносна бързина, журналистите дойдоха за половин час.
Чичо Сам взе извънземните под крилото си.
Настаниха ги в добре охранявана луксозна вила на брега на океана.
Клетка,
но поне позлатена.
Яде ли се?
Разбира се костюмарите се интересуваха повече от технологията.
Нищо чудно.
Така че... им показахме това-онова.
Не включвайте тази степен.
Не разбираха с какво си имат работа...
камо ли как се използва.
Внимавай.
Още не.
Е, нека гледат.
Някои си инжектираха микробите транслатори...
..ashtenta doit... ashtenta doit... under strict supervision.
Системите се включват по команда...
Преодоляването на езиковата бариера не помогна много.
Не че... ги обвинявам.
Orshi Dort!
Извънземните приеха нещата по-спокойно.
Роднините проявиха разбиране.
Искаш ли да ти донеса малко дрехи?
Сестра ми, Оливия... не се отделяше от тях.
Благодаря.
Братовчедът Боби...
Боби беше на седмото небе.
Ей! Хрумна ми нещо.
Какво ще кажеш... да излезем... и да си намерим нови приятели?
Чиана, хората няма да ни пуснат без охрана.
И познавайки те, не мога да им се сърдя.
Райджъл, опита ли тези? - Малчо и дъртата...
Друг деликатес? - Те бяха щастливи.
Истински кулинарен рай. - Как се нарича?
Ами... путанки.
Но Т.Р. Холт...
не беше доволен.
Какво толкова? Предложението е просто.
Екскурзия в космоса за 500 от най-добрите ни специалисти.
Но кой ще избере имената? Ти?
Аз ли?
Не, не.
Нека се заеме ЮНЕСКО или Нобеловата комисия.
Това е вътрешен проблем.
Тоест...
само чистокръвни американци.
Не става. Няма начин.
Не съм съгласен... Проектът "Фарскейп" беше американска инициатива.
Не виждам защо да не дадем предимство на родината.
Нима? Що за празноглав патриотизъм?
Така смята бившият астронавт Джак Крайтън.
Понастоящем директор на отдела за извънземни проучвания в IASA.
Баща и син.
Взривоопасна комбинация.
Джак се гордее с постигнатите успехи. Не го разочаровай.
Хубав костюм.
Твой ли е или ги раздават служебно?
Така стигнахме до татко.
Татко...
Пускайте лампичките...
Целият свят се разпада,
а той се е вкопчил в коледната украса.
Браво!
Коледната украса...
живеем във Флорида, а целият квартал е охраняван.
Моля ви! Назад, г-не.
Добре изглежда.
Семейните традиции...
Обикновено те ни сближават...
и правят нещата...
по-нормални. - И...
това се повтаря всеки цикъл?
Година. Всяка година.
Година. Година.
Коледа е любимият ни празник. Чакаме го с нетърпение.
Веднъж запали камината и опуши къщата, защото мистър Джингълс беше в комина!
Стига де. Една малка грешка, какво толкова.
Котката се разхождаше 3 месеца без козина. - Какво, по дяволите, е котка?
Помниш ли когато ти подарихме уроците по езда?
Помислих си, че ще се разплачеш. - Разплаках се.
Котка? - Да, домашен любимец. - Вижте това.
Говори ли?
Брат ти го направи, нали? - Да. Покажи му.
Помниш ли, Джон? - Да.
Беше на 5 години. Майка ти много го хареса.
Сега какво следва? Голите бебешки снимки?
Идеята не е лоша. - Да. Да гласуваме. Ерън?
Ще донеса албума. - Разбира се!
Не. Няма.. да ми гледате задника. - Защо? Вече съм го виждала.
Не се дърпай!
Извинете. Някой чука на вратата. Отивам да отворя.
Ето. Ще ти покажа.
Поздрав от духа на отминалите Коледи.
Карълайн.
Добре дошъл у дома.
Ей... Карълайн дойде. Заповядай.
Но нещата се промениха.
Защо да си затваряме очите пред фактите.
Всички ми казват...
колко съм се променил.
Така е.
Но те не разбират защо.
Не знаят...
какво съм видял...
какво съм направил...
и какво са ми направили.
Изобщо не предполагат какво ги чака. Не мога да им кажа, защото няма да ми повярват.
Сигурно ще ме помислят за луд.
По дяволите. Наистина съм луд.
Ей, здравеняко.
Би трябвало да си за риба, а пишеш мемоари.
Какво е това?
Домашно.
Обещах ти един уикенд почивка.
Без домашни,
стрес,
извънземни
и задължения.
Излиза, че съм лоша домакиня.
Човечеството винаги се е смятало за център на Вселената.
Истината се приема твърде болезнено.
Разклатени са устоите на обществото
и съществуването на Хомо Сапиенс.
Надигащата истерия е напълно естествена.
Истерия? В какъв смисъл?
След пристигането на извънземните... - Не, благодаря.
... предизвикаха разнообразни видове на социална истерия...
Холт каза, че имаме проблеми на политическия фронт.
Всички нации настояват за достъп до извънземните
и наличната информация. - Разбира се.
Ще го получат. - Не виждам причина.
Защо да им даваме технологии, които могат да използват срещу нас?
Защото така трябва.
Не се притеснявай, татко.
Подкомисиите ще спорят с години, преди да измъдрят ограничения.
Не бъди наивен, сине.
Най-сигурно е да запазим откритията за себе си.
Винаги си смятал че космоса ще обедини човечеството. Кога смени убежденията си?
На 11-ти септември.
Светът не е това, което беше преди 4 години.
Хората вече не мечтаят.
Говорим за оцеляване.
Чие оцеляване?
На Оливия.
На Сюзън, Франк и Боби.
Не искам да станат жертва на самоубийствена атака
или на отровен газ.
Страната е под обсада.
Не разбираш международното положение.
Защото отсъствах известно време или защото си по-умен?
Престани. Не е честно, сине.
Ако си решил да спориш с Холт...
и президента, мога да го уредя. - С никого няма да споря.
Точно така. Ще упорстваш, докато постигнеш своето.
Аз ли съм единствения тук, който се инати? - Не! Ти си най-големия инат.
Не съм съгласен. - Така до никъде няма да стигнем.
Утре... излизам в космоса.
Ако искаш да дойдеш с мен, заповядай...
освен ако пак не се инатиш.
Супер!
Да, още сме в гаража.
Хайде. Покажи ми другото. - Не, не мога. Имам работа. 1812!
Ще го разведа наоколо. Познавам Моя.
Не, Джак. Корабът е голям. Трябва ни водач.
Дай да видя ръката.
Това ще я оправи. Страшно е.
1812, това е Боби. Боби, 1812. 1812 ще те разведе навсякъде.
Гледай да не счупи нещо. - Не се притеснявай.
Къде е оня Пилот, за който ми разказа?
Ела с мен. Невероятен е.
Джак!
От тук.
Дали ще се оправят с вратите?
Можеш ли да провериш стабилността на тунела от тук или се налага да излезеш?
Не, няма нужда.
Не мърдам от кораба.
Системите на кръстосвача работят.
Техниците не са го повредили.
Лично се погрижих.
Задължена съм ти.
Благодаря.
Добре...
Чакам те в командното.
Добре.
Ерън...
Чуй ме. Ако се притесняваш за кръстосвача, остави го на Моя.
Момчетата от IASA имат достатъчно работа по модула и по Лола.
Няма ли да е по-добре аз да остана?
Защо мислиш така?
Мястото ми не е там.
Справяш се не по-зле от останалите.
Както и да е... ти решаваш.
Аз ли? - Да.
Да, ти решаваш.
Добре, аз...
аз нямам нищо против да огледат кръстосвача. Мога...
да им покажа оръдието... - Не... недей.
Благодаря...
не се престаравай. Стига им толкова.
Да ти помогна ли? - Не.
Не. Не, разбира се.
Какво е това?
Излишно е да ти обяснявам.
И без друго ще забравиш.
Скрийт...
чуваш ли ме? Аз съм Грейза. Докладвай.
Чувам те.
Крайтън е на Моя.
Според данните,
сме в орбита около родната му планета.
Къде се намира?
Не знам. Корабът мина през космически тунел.
Тунел?
Да.
Сигурен ли си?
Да.
Остави засега Крайтън.
Събери сведения за планетата,
технологиите, защитата и местоположението.
Ако ми позволиш да го разпитам, ще получиш отговорите веднага.
Крайтън вече е доказал силата си в подобни моменти.
Крий се... докато разберем повече.
Ясно ли е?
Ясно.
Една малка почивка...
за ободряване.
Да.
Не помниш ли, капитане?
Може би...
следващият път.
Първо работата.
Провери всички оръжейни системи.
Искам този кораб да може да унищожи планета.
Домашното ми е вярно.
Ще минат най-малко 70 арна, преди тунелът да се стабилизира.
Пилот каза, че ще се радват да покажат звездите на хората.
Да, добре.
Няма да дойдат, нали?
Не. Ще тръгнем много преди да са разпределили билетите.
Тогава защо предложи пътуването?
За да им дам нещо. В противен случай щяха да се амбицират.
Но така ще останат с празни ръце.
Техниците още се мъчат с пистолетите.
Няма значение. На Земята не познават чакановото масло.
Не ме гледай така.
Ударила ги е страшна параноя.
Да, те... не харесват извънземните.
Никого не харесват.
Радвам се, че приемаш нещата спокойно.
Съдействие, солидарност, прах в очите.
Ще им помогнем малко,
после изчезваме. Дано се опомнят, преди да пристигнат другите.
Ерън?
Да си виждала Джон? Пилота каза, че е готов да се върне.
Аз също.
Искаш ли да те закарам?
Давай, Джак. Тя е най-добрият пилот, когото познавам.
Ще направиш ли една обиколка около луната?
Не ме подценявай толкова.
Сатурн!
Не мога да повярвам.
Никой човек не се е отдалечавал толкова от Земята.
Всъщност... не.
А, да.
Синът ми води с няколко мили.
Сигурно сега е много щастлив.
Не знам.
Още не може да свикне. Той...
не обича да говори за преживяванията си.
А за приятелите си?
Не, той... той... ни разказа за организацията и обичаите ви.
Впечатлен съм.
Смята, че нашите видове имат общ произход.
Генетиците спорят по въпроса...
но нищо чудно.
Ако не те познавах, щях да реша, че си човек.
Не съм.
А искаш ли да бъдеш?
Защо питаш?
Изпитваш чувства към Джон, нали?
Това шокира ли те?
Не.
Не гледам на теб като на извънземна форма на живот, не.
Джон е много потаен,
но ти също не си му безразлична.
Не бях.
А сега... - Сега той си е у дома.
Трябва да намери отговор на някои въпроси.
Дай му време.
Биологични изследвания?
Не.
Не ме интересува мнението на другите.
Защо не си заврете пробите... Не, не желая.
От къде знаеш.
Може да ти хареса. - Не, няма да мина на рентген.
Не ми обяснявайте колко сте напред с ксенобиологията.
Не!
Хапни нещо. Ще се почувстваш по-добре. - Не искам да ям.
Искам да се върна на Моя.
Добре. Ето... Дай ги на Пилот.
Hark!
Святал ангела вазвести.
че спаситал са роди.
Мир, любов на всички хора, бог ша бди над тях отгори.
Беше невероятно!
Летяхме през пръстените на Сатурн.
Изпреварихме космическата сонда с цяла година.
Това е най-хубавия коледен подарък.
Ако не броим...
поставката за вратовръзки, която ми направи в училище
Като говорим... за вратовръзки,
Холт се опъва...
за разпространяването на резултатите от изследванията.
Можеш да удариш едно рамо.
Винаги съм бил на твоя страна, сине.
Не виждаш нещата в перспектива.
Късогледият в случая си ти. Отказваш да приемеш фактите.
Земята трябва да обедини усилията си. - Така ли?
Боя се, че искаш невъзможното.
Невъзможното.
Тази дума я няма в речника. От къде го знам ли? От теб. Каза ми го.
4 дни преди да стъпиш на Луната.
Накара ме да повярвам. Тази вяра ми помогна да оцелея.
Не ме убеждавай, че си се променил.
Вече не съм толкова сигурен.
Какви подобрения си направил!
Устройството е на люка.
FTL. - Няма да стане.
Теоретично е невъзможно. - Теорията е грешна.
Нютон, Айнщайн, Хокинг...
непрекъснато откриваме грешки в изчисленията. - Кажи ни как работи.
Нямам представа, Ди Кей, аз само го инсталирах. Очаквам отговорите от вас.
Дълго ще чакаш.
Стоим тук и си смучем палците, докато ти обядваш с президента.
Трябва ни помощ... Чувстваме се като неандерталци пред "Боинг".
Новите компютри са наистина... хубави.
Лора, вече ви казах, че не знам.
Тогава защо докара корабите?
Ако технологията не е по силите ни,
си дошъл да ни се посмееш на глупостта ни?
Не сте глупави. - Ти също.
Разбрах, че си поискал металургичен анализ на сплавите.
Намислил си нещо.
Само предположение.
Защо пилотите стават на желе?
Ако научите, ми се обадете.
Отивам за още кафе. Искате ли?
Променил се е.
Сигурна съм, че крие нещо.
Или иска да обере всички лаври.
Пак ли?
Не. Джон се интересува само от...
Лора!
Сигурен ли си, че не лъжат?
Гарантирам.
Явно не всички хора се радват на неговата издръжливост.
Значи не им е дал информация за тунелите.
Не. Може да я отнесе в гроба.
Само след като я сподели с мен.
Не е проблем да го заловя...
но едва ли ще успея да го доставя.
Не мога да открия планетата.
Където и да се намира, пътуването явно е невъзможно без помощта на тунел.
А само Крайтън познава технологията.
Тогава единствената възможност...
е да го хвана,
да го поразпитам
и да го убия.
За съжаление е така.
Имаш ли въпроси към пленниците?
Не.
Ей! Къде беше?
Пазарувах с извънземните.
Затвориха целия магазин. Собствениците направо побесняха.
Не бъди толкова сигурна. Утре ще влязат в новините...
Ще има да разказват на внуците.
Какво правиш? - Ами... нищо.
Какво има?
Нищо.
Предпочиташ да живееш в миналото?
Не, благодаря. От там идвам.
Тогава къде искаш да живееш?
Не знам.
Ти ми кажи. Къде ми е мястото?
Липсва ли ти Земята?
Гледам тези снимки,
разпознавам
лицата...
повечето от случките...
но сякаш са от друг живот.
Тя ми липсва.
Липсва ми.
Както и той, но не мога... Променил се е.
Какво? Чак толкова, че да се отчуждите?
Татко твърди същото за теб.
"Не мога, променил се е..."
Има право... не искам да говоря с него.
Защо?
Защото...
вече е директор на отдела за Извънземни проучвания, подчинен на правителството.
Смяташ, че не може да пази тайна?
Не трябваше да идваме тук.
Стана случайно.
Много съжалявам.
Има някои неща, които...
не са за правителството.
Какво? Нещо лошо?
Не.
Не, не лоши.
Спокойно.
Всичко ще се оправи.
Добре. - Повярвай.
Пак ли сте ходили на пазар.
Да.
Крайтън го няма, нали?
Не, но братовчед му е навън.
Говори с Карълайн Уолас. - Така ли?
Благодаря, Чи.
Ще помогнеш ли малко? - Не.
Да не сте изкупили цялата планета? - Не е мое. На Ерън са.
Не знам какво има вътре, но...
е за Крайтън.
Няма да стане.
Още не й е простил. - О, ще стане...
рано или късно.
Някои мъже...
умеят да прощават.
Ооо! Извинявай.
От кога познаваш Джон Крайтън?
Срещнах го... преди 6 години.
А от кога сте гаджета?
Боби, стига.
Изчезвай.
Продължавайте. Любопитна съм.
Мога ли да попитам защо?
Разбира се.
С Джон имахме връзка.
Каква връзка?
Много е сложно.
Да. Мога да си представя.
Всъщност не. Не мога.
При нас беше по-простичко.
Без обещания,
без планове,
прекарвахме си добре заедно.
Така беше преди да замине.
А сега?
Сега... и това му е много.
Предпочита да излиза с теб.
Само опипва почвата.
Опитва се да разбере какво иска.
Не съм аз.
Съжалявам.
Не е вярно.
Още го обичаш, нали?
Да. Но това не е важно. Вече не ме иска.
Напротив. Когато го попитах за теб, каза...
че между вас няма нищо.
Повтори го няколко пъти.
Жалко.
Ти не познаваш хората.
Понякога повтаряме една лъжа,
само за да се убедим, че е истина.
Сигурна съм, че още те обича...
и то много.
Ударила си си главата.
Пътуването трудно ли беше?
Тунелът е нестабилен, но не достатъчно.
Твоят насочващ сигнал много ми помогна. Какво правиш?
Съединявам горивните клетки.
Превръщаш капсулата в бомба.
Този тунел е проходим и води право към Крайтън.
Трябва на всяка цена да спра Грейза.
Мислиш, че транспортьорът ще се върне?
Моят шпионин е в неведение на стратегията.
Ако се върне...
като последна мярка...
ще детонирам капсулата...
на входа на тунела.
Така ще го дестабилизирам.
Но как ще оцелееш?
Няма да оцелея.
Шансовете за успех ще нараснат значително с...
2...
капсули.
Ще следиш ли последователността?
Говорих с Пилот.
Сикозу се е върнала през тунела. - Моля?
Срещнала се е със Скорпиъс.
Проклетият кучи син. Тунелът се стабилизира.
Дано не го доведе насам.
Не. Каза, че Земята не я интересува. - Добре.
Изключи предавателите.
Няма сигнали, които да ги насочат към нас.
Ще уведомя президента.
Военните са категорични по отношение на глобалната инициатива.
Налага се да отстъпи.
Не ми се вярва.
Накарай го. Това ти е работата.
Натискът е много голям.
Извънземните технологии ще станат...
предмет на националната сигурност.
Джон няма да позволи.
Веднага ще прибере корабите.
Знам, че и ти не приемаш плановете му.
Моля те за един малък компромис. Толкова ли е трудно?
Крайтън...
Купонът нищо не струва.
Това не е купон,
а фото сесия за големци.
Усмихни се.
Няма ли някъде истинско парти?
Моля за малко внимание.
Следва обръщение към "скъпите сънародници".
Веднъж казах на сина си, че...
героизмът има много лица.
Е, така е.
Той го доказа.
Научих го да не се предава,
когато е убеден в правотата си.
Сега не мога да го обвинявам.
Казаха ми...
че трябва да го накарам да отстъпи...
защото... е длъжен.
Аз също смятах така.
Но не е вярно.
Погледнете приятелите му...
чудесата, които ни показа...
Задайте си въпроса...
дали е длъжен да направи компромис.
Джон настоява да споделим тези чудеса с целия свят.
Страхувате се от последствията, ако приемем.
Джон се страхува от последствията, ако откажем.
Съгласен съм с него.
И...
като директор в IASA на отдела за Извънземни проучвания,
каня всички земни нации...
да вземат участие в проекта "Фарскейп".
Защо промени решението си?
Защото ти вярвам.
Трогнат съм.
Искам да ти кажа някои неща.
Сине, Бъдни вечер е.
Добре.
Ще почакат.
Знам, че ще вечеряте в тесен кръг. Няма да се бавя.
Той...
върна ли се?
Не. Още не.
Аз...
донесох дрехите, които ми зае.
Не ти стават, нали?
О, не, не е това. Просто...
Не се чувствам удобно с тях.
Сякаш не съм аз.
Ето и книгите. Много благодаря... за всичко.
Заминаваш ли?
Може би.
Ще бъдеш утре тук, за да отворим подаръците заедно, нали?
Едва ли.
Какво се е случило?
Нищо лошо.
Всичко е наред. Имат нужда от мен...
на Моя.
Спокойно.
Сега идвам.
Слушай...
не ти ли е малко скучно?
Извинете, сенаторе. Тя... още не познава обичаите.
Хиляди благодарности.
Може да ме научиш. - Стига, Чиана, достатъчно.
Хайде. - Какво ви става?
Какво? Още ли ви е страх от нас?
Не разбра ли колко са ограничени?
Бият се даже помежду си.
Така е, изглежда се интересуват само от себе си.
Може би... за това още киснат на тая планета.
Какво?
Нещо вони.
Не съм аз.
Проклятие.
Така и така ни докарахте до тук,
защо не изпиете един яйчен пунш.
Благодаря, сър.
Здравей, Ерън. - Здравейте.
Ливи?
Тук съм.
Извинявай. Минах да оставя някои неща на Оливия.
Всичко е наред.
Искаш ли да се върна на Моя?
Вече говорихме за това. От теб зависи.
Добре. Ти как предпочиташ.
Виж, не те...
притискам, Джон.
Опитвам се да намаля напрежението.
Ще бъдеш ли по-щастлив...
ако реша да остана?
Не ми дължиш оправдание или обяснение.
Кажи ми честно да или не.
Ерън?
Ще останеш ли за вечеря?
Не, аз... не е удобно.
Винаги има място за още един.
Това е семейна традиция.
Традициите се променят.
Както искаш. Чувствай се добре дошла.
Ще ми сипеш ли яйчен пунш?
Ливи!
На ти! - Какво е това?
Забрави.
Джон... Уинона. - Да.
Хванах Крайтън. - Да?
Джон... пази се!
Татко? Ливи?
Оливия.
Добре ли си?
Оливия. Добре ли си? - Какво беше това?
Не знам.
Залегни!
Какво има? Какво става там.
Ами...
Честита ви Коледа.
Амин.
Госпожо!
Капитане, беше невероятен.
Не спираш да ме изненадваш.
Радвам се, че изпълних дълга си.
Тоест, че сте доволна...
Това ли е всичко?
Да...
За сега.
Занесете храната в стаята ми.
Ами подаръците за Крайтън?
За неговата стая ли са?
Не сега. Нека останат в склада.
Тръгваме щом се качи на борда.
Нека ти помогна. - Благодаря.
Норанти...
какво е това?
Ти си го приготвила.
Направих го за Крайтън.
Защо го взема?
Помага му да продължи напред.
Подтиска чувствата, за да забрави.
Кого?
Исках да ти го дам на Коледа.
На мама е.
Остави го на теб.
Вземи го.
Тя ще се радва.
Не тръгвай.
Не мога.
Пази се.
Остани.
Ще охраняваме тунела...
Ще включим защитно поле. Не могат да дойдат.
Не, чака ме много работа.
Цитирам те.
Не искам да те загубя, сине.
Страхувам се...
че повече няма да се върнеш.
Ще се върна.
Обещавам.
Грижи се за Земята.
Пази се.
Превода е осъществен от екип в състав:
Дублажи: Nikra, Exile, Vladotto
Nikra Studio © 2004