Какво се случи във Фарскейп...
Аз съм Нияла.
Космическата технология...
е опасна...
Разкрива безкрайни възможности.
Моя остана по-дълго в тунела от обикновено.
Каква е причината?
Не ни нараниха, направиха някои...
тестове. - Кой?
Разузнавачите на Нияла? - Не съм... сигурен.
Трес...
дос...
уно.
Разгадах тайната на тунелите.
Сериозно. Пак ли започваш с тези глупости?
Да. Мога да ви върна у дома...
само кажете планетата и... къде се намираме.
Фарскейп продължава...
Същест.
Същест... твува. Съществува...
Върви ли английския?
Отначало е малко, после расте и се променя.
Не знам... само 26 символа. Трябва да е лесно.
Още не са се преборили с гравитацията.
Стои там от доста време.
О... този тунел му харесва повече от останалите.
Става все по-добър с всеки изминал ден.
Ту... нел.
Ако искаш да си го върнеш...
английският няма да ти помогне.
Джон, чуваш ли ме? Връзката е подсигурена.
Какво има?
Вещицата слагаше някакви опиати... в стаята ти.
Твърди, че ти помагат за Ерън.
Притъпяват болката.
Действат ли?
Когато удвоя дозата, да.
Да не си полудял.
Колкото по-малко пиеш от нейните отрови, толкова по-добре.
Д'Арго...
не е твоя работа. Остави ме.
Мога да опресня малко паметта ти...
Безчувствен лаксанец!
Джон.
О, Джон. Забрави я.
Не е толкова просто.
Край.
Как е Моя?
Много по-добре. Новият филтър поглъща електростатичните импулси.
Отлично!
Сега трябва да преодолеете страха от тунелите.
Противно на всяка логика, Крайтън може и да успее да ни спаси от умиротворителите.
Съжалявам...
но той често избързва със заключенията, а последствията...
Стига, Пилот. Повярвай.
Нямаше да съм крал, ако не се отличавах с изключителна прозорливост.
Собственият ти братовчед те е свалил от трона.
Просто бъди готов.
Никой не приема предупрежденията сериозно.
Защо?
Те...
още не знаят за намеренията на скаранците...
за разлика от нас.
Ако приема предложението...
и ти помогна...
мога ли да разчитам, че ще ми пазиш гърба?
С най-голямо удоволствие...
Приемеш ли...
получаваш предимство пред останалите.
За да спасиш... Крайтън?
На всяка цена.
Съгласна съм.
3...
2...
1.
Не е ли прекрасно?
Погледнете насам.
Пилот, стига ми толкова.
Джон?
Прибери ме на борда сега.
Пилот?
Пилот!
Д'Арго... веднага приготви...
Пилооот!
кораба.
Казвам се Джон Крайтън...
астронавт.
Преди три години попаднах в пространствен тунел.
Сега съм някъде из Вселената...
БЕН БРАУДЪР Сега съм някъде из Вселената...
БЕН БРАУДЪР на жив кораб с избягали затворници,
мои приятели.
КЛАУДИЯ БЛЕК
Тук имам врагове...
могъщи...
опасни.
АНТЪНИ СИМКОУ Сега трябва да намеря пътя към дома...
за да предупредя Земята.
ДЖИДЖИ ЕДГЛИ Погледнете нагоре...
и ще ви покажа...
чудесата които видях.
УЕЙН ПИГРАМ
Ф
Ф А
ф А Р
Ф А Р С
Ф А Р С К
Ф А Р С К Е
Ф А Р С К Е Й
Ф А Р С К Е Й П
НЕОСЪЩЕСТВЕНА РЕАЛНОСТ
Канзас...
През зимата.
Д'Арго...
Пилот...
По дяволите. Не съм Робинзон Крузо.
Предпочитам "Титаник".
Стига да не остарея на айсберга.
Ало!
Нанук?
Велзевул?
Добре. Готов съм, да приключваме.
Хубав костюм.
Приличаш на човек.
Може да проявя по-голямо разбиране.
Времето.
... изтече?
Времето.
Лети.
Времето.
Ченге във. - Времето.
Лекува
Времето. - Розмарин и мащерка.
Времето. - Свърши?
Времето.
Ако ще стреляш, намери си по-голям пистолет.
Времето е...?
Безкрайно.
Относително.
Простите организми не бива да използват тази технология.
Казваш го, защото не ме познаваш.
Времето е нищо и все пак съществува.
Страшна философия.
Аз съм Джон... - Да.
А ти си...? - Това няма значение.
Точно така.
Голям номер ми скрои, Айнщайн.
А сега ми спести...
екзистенциалните подробности... и ми кажи защо съм, сме...
тук?
Ти за да умреш, а аз за да те убия.
Господи.
Ден първи.
Здравейте?
Аз съм Джон. Джон Край...
Чакай да ми сложат инжекцията, приятел.
... отговаряй бързо. Познаваш лаксанците.
О, да! - Какъв е този кораб?
Ами... 4 цилиндров. С пластмасов Исус на таблото.
Пилот! Веднага прехвърли управлението!
Нищо не мога да направя.
Носим контролна яка.
Защо не разбиеш онзи пулт?
Моя няма да издържи още дълго.
Ееето го Райджъл! Здрасти, готин!
Те ли те качиха на борда?
Спокойно. Ще те пазя.
Аз ще ти помогна, а ти ще ми върнеш услугата.
Не се обиждай, но няма да стане.
Дай да превъртим лентата?
Какво ви става, бе, хора?! Езикът.
Благодаря.
Благодаря за спомена.
Къде ми е шлема? - Въздухът е подходящ за теб.
Пространството и времето са свързани.
Всяко събитие е фиксирано от двойка координати.
Нещата се случват... във времето... и пространството.
Относителност.
Движението в пространството...
е движение във времето.
Айнщайн. 1905г. Имаш ли нови публикации?
Тунелите свързват четирите измерения...
и създават възможност за придвижване.
Да, тунелите.
Знам го от опит. - При това богат.
Сега безпогрешно усещаш появата им.
Как се сдоби с тези знания?
Лош късмет.
Много лош късмет.
Дълга история. Ще ти я разкажа някой ден.
Подсъзнанието ти ще...
те насочва.
Не!
Вече си на прав път.
Махай се от главата ми!
Времето?
Древните?
Да.
Не познавам...
мъж, който е...
толкова наясно с чувствата си.
Огън момче.
Всички го обичаха.
Беше готов да играе и със счупен крак.
Измъкна ме от калта... и ми помогна да осъществя мечтата си...
проектът "Фарскейп".
Стивън Хокинг е гений, но Джон...
Такива, като него, са рядкост.
Разделяше всичко с ближния си.
Не мога да живея без него.
Извинете.
Беше страшен в леглото.
Тунелите свързват нашите два свята,
Те се допират, без да се пресичат.
Безразборното отваряне на пространството може да прехвърли материя...
от вашето в моето измерение.
Защо ни е да го правим?
Организмите в тая реалност са настроени враждебно.
Може би.
Да започнем от начало. Разкажи ми за Древните.
Представители от моя вид...
се адаптираха към средата.
За да ни държат под око. Браво.
За да изучават, докладват и променят.
Когато изчезнаха, решихме да проверим дали технологията ви е позната.
Вие сте вкарали Моя в тунела.
Не очаквах... да открия левиатан.
Търсех изследователски кораб.
Скрих предавателя в суперструктурата на Моя.
Онези, които разпитах... не владееха технологията.
Но на няколко пъти споменаха името ти.
Той знае. Крайтън... знае...
Тунелите... са... го обсебили.
Довели са те право при мен.
Знанията, които притежаваш, са изключителни.
Благодаря.
Пътуванията ти през тунелите... са обезпокоителни.
Надникнах в главата ти и разбрах, че те преследват по-агресивни видове.
Опасността... трябва да се отстрани.
Не ме докосвай.
Д'Арго?
Пилот?
Ерън?
Ерън.
Ти си.
А... какво става тук?
Прецакахме се.
Страхотен план, няма що.
Къде са другите?
Мъртви са.
Шайенгът ги уби.
Само ние останахме.
Не е смешно! Не беше така!
И още как. Идва и нашият ред.
Добре, предавам се... ами капсулите, модулът?
Хангарът.
Той... е в пламъци.
Скафандрите?
Само това ниво не е обгазено.
Хайде де. Само веднъж.
Аз и ти, отдавна трябваше да го направим.
Стига. Сега не е моментът.
Не, Крайтън. Това е краят.
Искам да умра докато се забавлявам.
Хайде да се отпуснем...
и да се позабавляваме...
добре.
Твоят план се провали.
Да опитаме моя.
Не!
Изумително.
Ти си голяма работа... невероятно реалистично.
Сега знам как... Копърфийлд е свалил Шифър.
Преживяването беше истинско.
Съвсем като истинско.
Истинско.
Тогава... защо водата не е мокра? Как виждам, без да гледам?
Времето.
Тунелите.
Силата да променяш събитията.
Достатъчно основание да те убия.
Аз съм Па'у, духовен наставник.
Но Джон...
ме научи на много неща.
Когато ме докосваше, сякаш...
прескачаше искра.
Джон Крайтън...
ме направи по-добър капитан.
Имаше... чиста душа...
... добър водач...
... чисто сърце.
... личност.
Сериозно ли очакваш да ти повярвам?
Косата може да е като този айсберг...
светът...
е вашия.
Косата е само една възможност, неосъществена реалност.
Когато идваше у нас, трябваше да покривам огледалата,
за да ми обърне някакво внимание.
Баща ми и неговата майка са брат и сестра.
Изпусна топката!
3 годишната ми племенница се справя по-добре!
Татко много обичаше сестра си, но...
въпреки това ни забрани да излизаме с Джон.
Знаете ли защо умря? От глупост.
Опита се да ме вкара в леглото.
Не бяхме готови за изпитанията.
Не излизам с мъже само с една диплома.
Беше стиснат, пияница и простак.
Под "богохулство"... нямам в предвид отношението му към бога, а...
към живота.
Да не говорим за другото.
Боже, знаех, че отец Милър не ме харесва, но...
Карълайн... шокиран съм.
Задържа се пред този тунел по-дълго от обикновено. С какво е по-различен.
Не знам.
Не мога да обясня.
Той е част от голямата система.
Само един от многото, които пресичат измеренията на вашата реалност.
Разкажи ми...
за неосъществената реалност.
О, не. Не е сънят, в който се събуждам в килията...
гол.
Слава на Бога.
Наполовина вярно.
Добре де, печелиш.
Две трети.
Офицер Ерън Сун...
Специални умиротворителски части, Икарийска армия, Плейзарски полк.
Аз съм Хосе Хименес.
Малко сме назад с графика.
Бива ли ме?
Имах добър учител...
ти.
Защо си без униформа?
Назначение...
и военна част?
О, скъпа, нямаше нужда.
Назначение...
и военна част...
Веднага.
И от къде...
знаеш името ми?
По интересно е...
от къде знам за белега в гънката на бедрото.
Всяка система от тунели има милиони изходи...
всеки към различно време и място. Пътуваш от точка A до точка B.
Ако се опиташ да се върнеш,
можеш да се върнеш в А малко след като си заминал...
или цикъл по-рано, или цикъл по-късно, или в 10 000 милиона различни моменти.
Тайната...
е да разбереш времето.
Не да го разбереш, да го изчислиш.
Хаотичните преминавания създават...
неосъществена реалност.
Значи онова, което видях, не е истинско.
Ако не те бях върнал,
то щеше да се превърне за теб в неосъществена реалност.
Не се връзва.
Твърдиш, че има милиони като мен с милиони жалки реалности?
Един като теб с милиони потенциални реалности,
Зависи къде и кога ще напуснеш системата...
ако я напуснеш.
Времето.
Бъдещето не е проблем, нали?
Миналото...
е забранена територия.
Ако някой се върне по-рано от началото на съществуването си,
би било като да хвърлиш...
камъче в спокойна вода.
С течение на времето тези вълни достигат до далечни брегове...
променяйки събитията в геометрична прогресия.
Твоите древни са пропуснали да ми кажат най-важното.
Без необходимите изчисления,
вероятността да се върнеш в изходната точка...
е математически пренебрежима.
Тогава защо съм жив?
Вярвам на преценката на предшественика си.
Но искам да разбера защо... е избрал теб.
Тези познания плашат ли те?
Не.
Не е късно.
Идвате ли, сър?
Скаранската шпионка, на ваше разположение.
Пуснете я.
Сър?
Пуснете... я.
Дали е разумно след всичко... - Оспорваш заповедите ми?
Пуснете шпионката.
Сега гледай.
И се учи.
Спокойно...
никой няма да пострада.
Ами вече пострадалите?
Трябва да сложим край на тази лудост.
Никога няма да ти кажа какво знам.
Честно казано, скъпа, не ми пука. Опитвам се да ти спася живота.
Благодаря.
Стража! Спрете я.
Капитане! Залегнете!
Жалко... човече.
Това не бях аз.
Не бях аз.
Напротив, ще бъдеш ти, можеше да си ти.
Сега разбираш защо сме загрижени.
Защо не трябва да използваш технологията.
И защо ни застрашаваш.
Не искате да използвам познанията?
Вземете си ги.
Не очаквах да се получи.
Извинявай.
Това също не бях аз.
Способността ми да поддържам средата намалява.
Изтрийте всичко, което ми дадоха Древните.
Невъзможно...
безсмислено и вероятно неразумно. Защо се интересуваш от тунелите?
За да се върна...
у дома.
Родната ти планета е забранена територия.
О, Боже.
Джон!
Винаги изневерява на приятелките си.
Даде ми да разбера, че поставя работата на първо място.
Жените, пиенето...
Добре... разбрах.
... наркотиците.
А дали си разбрал риска?
Хората, които не познаваш?
Светът, променен заради едно малко камъче?
Върни ме обратно в тунела. - Не мога.
Защо? Нали върна Моя и Пилот.
Двигатели. Ти си първия, който прибираме без кораб.
Тогава как ще се махна от скалата?
През тунела. - Как ще се придвижа?
Ти ли ще ме засилиш?
Ти...
притежаваш...
познанието!
Нямаме време.
От момента, в който си срещнал Древните,
животът ти ни принадлежи...
Не!
Не.
Сега ме слушай.
Казвам се Джон Крайтън.
Не съм ваша пионка.
Тогава... да продължим.
Джон Крайтън?
Арогантен.
Невъздържан.
Егоист.
Луд.
Невежа.
Не питайте. Кръгъл идиот.
Веднъж имах... единение с този "човек".
Истински кошмар.
Стойте по далеч от него.
Добре, че умря.
Защо не връщате всички от тунела и готово?
Положихме големи усилия да се срещнем. Ние...
не можем да съществуваме във вашата реалност и обратното.
Затова Древните бяха важни за нас.
Ами модифицирайте още една група.
Но...
метаморфозата изисква време.
Готов ли си да запазиш тайната...
от агресивните видове?
Като професия?
Не.
Времето е малко.
Искам да ти покажа някои неща.
Какво става?
Наближава...
моментът да се разделим.
Какво ще стане с мен?
Ако си научил достатъчно...
ще се върнеш в тунела. А сега се съсредоточи... и слушай
внимателно.
Във всяка входяща точка...
тунелът се разклонява в много посоки.
Деленето продължава, докато...
докато се върнеш обратно във време-пространството.
Пътуването може да е случайно... или с цел.
Тази цел е ключа.
Всеки портал има специфични параметри.
Можеш да различиш параметрите само на местата, където си бил.
Колкото повече пътуваш, толкова по-лесно ще се ориентираш.
Древните са те дарили със способността да долавяш нюансите.
Тъй като всяка цел е свързана със сходни... неосъществени реалности...
.... на по-къси разстояния...
... опасността да сгрешиш е...
Никога не се връщай на познато място... преди времето, когато си го напуснал.
преди последното пребиваване.
Всяко следващо пътуване...
може да доведе до постоянна...
... постоянна неосъществена реалност.
Ето.
Хотдог?
Побързай.
Хотдог?
Разбери...
виж...
почувствай.
Донесе ли лук и горчица.
А... да.
Радвам се, че дойде, сине.
Не мога да остана.
Трябва да се връщам на работа.
Надявах се да поговорим.
Хотдог?
Благодаря.
Знаеш колко ги обичам.
Купил съм царевица и диня. Любимите ти.
Добре...
за какво искаш да говорим?
За теб.
От години отлагам тази тема.
Вече разбрах за щъркела... татко.
Примирих се.
Не искам да те гледам как си губиш времето в невъзможни неща.
Целият ми живот е невъзможен.
Помниш ли какви бяхме преди скаранците да ни завладеят?
Слаби гении...
болести... смърт.
Здравето и дълголетието са по-важни от личната свобода, не мислиш ли?
Не.
Никога няма да се промениш.
Още си млад.
Не съм ти разказвал,
но на младини
и аз исках да стана пилот.
Космоса.
Една мечта.
Но не ми е било писано.
На теб също.
Не съм съгласен.
Грешиш.
Не съм твоя герой, сине.
Но, честно казано,
ми се иска да стъпя на Луната.
Островът се разпада.
Стига ми толкова. Трябва...
да ме върнеш в моето време и място. Там, където ме намери.
Можеш да се върнеш и сам.
Аз...
нищо не разбирам.
Какво има да разбираш. Това не е наука, Джон.
Това е изкуство.
Скъса ме по Рисуване.
Да не говорим за английския. още не знам къде се слага запетая!
Значи не си забравил, Джони. Написа есе за Марк "Твин".
Значи ме чувате.
Как да се върна на Моя?
Фокусирай се върху параметрите на портала.
Всяка система е лабиринт с един възможен изход.
Фокусирам се. Искам да се върна.
След като си заминал.
Ами ако не стане? Ако се върна преди?
Страх ли те е, приятелю? - Да. Не. Може би.
Ако се върнеш преди заминаването, камъчето ще бъде близо.
Забрави вълните.
Оправи първото нещо, което не е наред.
Да оправя първото нещо. Ами... вълните?
Еластичността на времето ще отхвърли неосъществените реалности.
Ако събитията се развиват близо до източника...
... ще се ориентират към позната развръзка.
Ако си близо до източника,
събитията сами ще се наместят.
Харви е знаел.
Харви е знаел!
Скорпиъс също знае.
Как?
Как!?
Харесвам го, но той беше...
... нехаен.
... самоуверен.
... амбициозен.
... твърдоглав.
... противен.
... непоносим.
Трябва да бягаме.
Искаш ли? Хайде! - Чиана!
Късно е. - Чиана.
Идвам! - Намери ли нещо?
Само тези. Почти празни са.
Край!
Моята любов, твоята любов, ... нашата! Свърши!
Самоубийство!
Самоубийство и край!
Опитват се да сключат примирие. Какво правиш?
Въведи координатите.
Координатите, координатите... да!
Хапнете нещо...
преди да ви убия.
Джон Крайтън?
Крайтън...
Не е в космическата програма.
С очила?
Счетоводител.
Семействата ни не бяха много близки, може да съм го срещала веднъж.
Ще го потърся в указателя.
Наистина ли го познавам.
Може би от щатския шампионат?
Във всяка входяща точка...
тунелът се разклонява в много посоки...
Деленето продължава, докато не се върнеш в своето измерение.
Пътуването може да е с или без цел.
... докато се върнеш... в своето измерение.
Тази цел е ключът.
Пилот, веднага направи скок!
Скок? Заан и Ерън се опитват да преговарят.
Д'Арго е в съзнание.
Двамата с Крайтън имат жажда за живот.
Недейте! Те са миролюбиви! Моля ви.
Не!
Чакайте. Моята любима, животът ми!
Провизиите са на капсулата, но "Мородерите" кръжат наоколо, в случай че се опитаме да избягаме.
В капан ли сме?
Това е значението на израза "Не можем да избягаме". Бягай да помогнеш на Старк.
Нека да поговоря с тях.
Идваме с мир. - Не!
Работата... е опечена.
Всяка отправна точка има паралелни...
неосъществени реалности...
...на по-къси разстояния.
Опасността да сгрешиш...
на по-къси разстояния...
опасността да сгрешиш е особено голяма.
Пилот, веднага се обади, четирирък тралк!
Моя не може да направи скок точно сега, дребосъко!
Моят ръст... - ... не е по-голям
от способността ни да се защитаваме в момента!
Защо нищо не работи?!
Защото, момиче-тралк,
приспособихте кораба за неговите експерименти с тунелите.
... Никога не се връщай на едно място...
... преди момента на... ... последното пребиваване.
Защо не се размърдаш, Крайтън?
Защото и аз вече... не искам да бъда тук.
Веднага поправи пулта! - Но...
Да го поправя? Не го ли виждаш?
Не.
Изчезвай. Хайде.
Това...
ще ти помогне... да забравиш любимата.
Не, не. Отдавна не страдам за нея, бабо.
Толкова голяма, толкова хубава...
толкова синя.
Ерън! - Синя?
Върни се!
Много си хубава.
Поправи го!
Да, поправи го!
Трябваше да избереш мен... а не Заан.
Разбира се, другия път като дойда.
Става все по-лошо, идиоти!
Хайде, Айнщайн, време е.
Нищо не сме направили.
Айнщайн... - Поправи пулта, тъпако!
Млъквай!
Крейз, копеле такова, имахме уговорка!
Уговорка! Ти си ни предала! - Разбира се, малоумнико!
Всеки хинериец за себе си! - Ще ни избият!
Насам, готови за стрелба.
Умиротворителите са на борда!
Имаме гости, отивам да им приготвя нещо.
Да убием умиротворителите! - Чиана! Не мърдай от там!
Не!
Опитай да активираш пулта.
Добре.
Е... стига. Стига, предавам се!
Пази коридора, Чиана!
Ти си дори по-лош капитан, отколкото любовник.
Благодаря.
Можем ли да направим скок? - Не мисля. Ами кораба?
Кой кораб? - Лола.
Жена ми се казваше Лола.
Сега ли намери да ми се подиграваш? - Никога, малки големи братко, никога.
Извинете, нещо не е както трябва. Тя умира!
Изпуснах си нервите. - Старк!
Твой ред е.
Помогни й да си отиде.
Моля те. Не искам да умра така.
Отърви я от мъките.
Щом искате да се бием, ще се бием.
Хайде, жив няма да ви се дам!
Кървя!
Помогнете ми?! Тече ми кръв...
Успокой се.
На борда са!
Да им дадем каквото искат! На всичките!
Избийте ги.
Мъртвите не умират!
Това е илюзия.
Стават по-силни.
Ти! Стреляй! Стреляй веднага! - Ще се върнеш ли, Старк?
Винаги.
Не, не. Какво правиш? - Давам й втори шанс.
Никаква милост. - Да, сър!
Стреляй!
Убиецът на брат ми.
Мъртъв си, Крайтън.
Капитан Крейз,
Аз съм крал Райджъл XVI-ти. Имахме уговорка...
Преживяването ти беше истинско...
Страх ли те е...?
... от този момент нататък то щеше да се превърне в твоя реалност.
Тези познания плашат ли те?
Браво, приятелю.
Браво.
Всяко следващо пътуване...
може да доведе...
до постоянна
... до постоянна ... неосъществена реалност.
Едва... успях да те върна.
Да, забелязах.
Островът започва да се топи.
Конструкцията... се разпада.
Следващата реалност...
ще остане твоя...
завинаги.
Няма да има следваща. Остави ме.
Да умреш?
Защо?
Прекалено опасно е.
Всичко.
Най-добре си върви.
Да не би вече да те е страх?
Да.
Поразиите, които мога да сторя.
Страхът...
страхът е верния отговор.
Не мога.
Предпочиташ да умреш?
Не съвсем. Имах хубаво детство, искам си го обратно.
Ако враждебните видове пробият тунела...
с нашите две реалности е свършено.
По дяволите.
Аз не съм Кърк, Спок, Люк, Бък, Флаш или Артър Дент.
Аз съм Дороти Гейл от Канзас.
Трябва да си наемете повече древни.
Няма нищо по-лесно от това да умреш в тунела.
Моя...
след...
Нейните космически параметри са познати.
Силни.
Моя.
Страхът ще те пази.
Почувствай силата.
Мобилизирай се.
Съсредоточи се.
Точно така.
Хармония.
Когато всичко свърши...
искам да го махнете от главата ми.
Някой ден...
ако оцелееш.
След...
Знаеш ли какво е това?
Времето.
Д'Арго?
Пилот?
СЛЕДВА ПРОДЪЛЖЕНИЕ
Превода е осъществен от екип в състав:
Дублажи: Nikra, Exile, Vladotto
Nikra Studio © 2004