Учителю!
Tвоята дарба те издигна на ново стъпало в развитието,
ти си близо до духовното прераждане...
Искам да те попитам:
Какво смяташ за най-висока степен на майсторство?
- Липсата на майсторство. - Много добре.
За какво мислиш, когато срещаш противник?
Че противника го няма.
А защо?
За мен думата "Аз" не съществува.
Така, продължавай.
Добрият бой прилича на малка,
но изкусно изиграна пиеса.
А добрият боец не трябва да е напрегнат, а готов.
Да не мисли и да не мечтае.
Да е готов за всякакви изпитания.
Когато противникът напада, аз отстъпвам.
Ако нападам аз, отстъпва той.
Когато имам възможност,
не нанасям удар.
Силата ми ме води към победата.
Трябва да запомниш,
че зад завесата на преструвките и измамата
се крият истинските мотиви.
Дръпни я, и врагът ще бъде сразен.
Силата, за която ти говориш,
е могъщо оръжие.
С нея злоупотребяват бойците,
нарушили клетвата.
От много векове
ние спазваме кодекса на честта на манастира Шаолин.
Помни,
че законът на нашето братство никога не ни е подвеждал.
Каква е 13-та заповед от кодекса Шаолин?
"Воинът трябва да отговаря за себе си,
и да разбира последствията от постъпките си."
Тежко е да говоря за това,
но един от моите ученици
използва знанията и силата си
за долни цели.
Той поквари нашите светини.
Името му е Хан.
Потъпквайки нашата вяра,
той навлече позор върху манастира Шаолин.
Ти трябва да възвърнеш загубената чест.
Да, разбирам.
Имаме гост. Поговори с него.
Здравейте, господин Ли. Казвам се Брайтуайт.
Здравейте, господин Брайтуайт.
Искам да поговорим за нещо много важно.
- Ще пиете ли чай? - Да, разбира се.
Колко е красиво тук.
Господин Ли, искам да поговорим за турнира по бойни изкуства.
Вие вече сте получили покана за този турнир.
Организира го господин Хан.
Турнирът на Хан.
Знам, знам...
Но ние бихме желали да участвате, господин Ли.
"Ние" ли, господин Брайтуайт?
Сега е времето на Лан.
Да, разбира се.
Ритни ме.
Ритни ме..
Какво беше това?
Подигравка?
Изпълни удара с емоции.
Още веднъж.
Емоции, не гняв!
Опитай още веднъж, вложи смисъл!
Ето така!
Какво почувства?
Разрешете да помисля.
Не мисли! Чувствай!
Представи си пръст, сочещ към Луната.
Не се концентрирай върху пръста, защото ще пропуснеш
божествената слава.
Разбираш ли?
Никога не отделяй очи от врага.
Дори, когато се покланяш.
Ето така.
ВЛИЗАНЕТО НА ДРАКОНА
Ето!
Това е Хан. Единственият филм, с който разполагаме.
Бил е послушник в манастир.
Монах от Шаолин, станал предател.
Това е О'Хара, телохранителят му.
Силен, безжалостен, какъвто трябва да е един телохранител.
Намерихме демонстрационен филм за О'Хара.
Тухлите и дъските са истински. Никакви имитации.
Тогава все още няма белег на лицето.
Ще отидете ето тук.
Това е остров-крепост.
След войната
териториалната му принадлежност остава неопределена,
и скоро Хан го купува.
Какво знаем за него?
Той управлява острова, и не зависи от никого.
Всички негови усилия са свързани
с изграждане на негова собствена бойна школа.
Само турнирът свързва Хан с външния свят.
Провежда се на всеки три години.
Това е Мери Кинг, стюардеса. Намерили я в залива.
Течението често завлича удавниците там.
Но за последно са я видели на личния катер на Хан.
За изчезването и се разбра преди да намерят тялото.
Предполагаме, че намира
привлекателни жени, пристрастява ги към наркотици,
и след това ги продава на елитна клиентела по целия свят.
Какво показа аутопсията?
Не се е удавила.
Свръхдоза?
Да.
Хероин.
Нямате достатъчно улики, за да го арестувате.
Знаем всичко, но не можем да докажем нищо.
Станете наш агент.
Намерете доказателства.
Трябва да се върна жив, за да ви ги преда.
Ще получите всичко необходимо.
Електроника, оръжие, всичко. Ще пийнете ли?
Не, благодаря.
Оръжие!
Защо просто не застреляте Хан?
Не става.
Вижте картата.
Носенето на оръжие тук е сериозно престъпление.
Островът на Хан се намира в наши териториални води.
Ако разберем, че притежава арсенал,
бихме могли да се заемем с него.
Хан е забранил носенето на оръжие на неговия остров.
Веднъж за малко не загинал и оттогава се страхува от нападения.
Може да го разбере човек. Всеки кретен може да натисне спусъка.
Няма да ми трябва нищо.
На острова има радиостанция.
В случай на нещо, ще сме готови да получим съобщение.
И ще дойдете да ме спасявате?
Все някой ще дойде.
Ние не сме военна организация.
Само събираме информация.
Доказателства, които са нужни на заинтересовани държави.
Разбирам.
Ако възникнат проблеми, обаждайте се по телефона.
А, и между другото,
внедрихме агент на острова.
Оттогава нямаме връзка с нея.
Възможно е да е открила нещо.
Казва се Мей Лин.
Наистина ли не искате?
Не, благодаря.
Трябва да поговорим.
Радвам се, че реши да участваш в турнира на Хан.
Да.
Последният турнир беше преди три години.
По това време бях в града със сестра ти.
Не знаех това.
Да.
Островът беше претъпкан с хора на Хан.
Нагли и жестоки.
Тъкмо отивахме към града.
Назад!
Бягай!
Сега знаеш истината.
Когато си в града,
отдай почит на сестра си и майка си.
Добре, ще го направя..
Вие няма да се съгласите с това, което смятам да направя.
То противоречи на всичко, на което сте ме учили.
И на това, в което вярваше Су Лин.
Време е.
Опитайте се да ми простите.
Двойно или нищо?
Залогът е 1000 долара, Ропър.
А защо не?
Господин Ропър го няма. Нещо да му предам?
Труден удар, господин Ропър.
Извинете, момчета.
Нищо няма да стане.
Искаш ли да се обзаложим?
Ще правиш любов с него.
Трябва да върнеш 175 000
до понеделник.
Само 150 000.
Забравяш лихвите.
Трябва да говоря с Фреди.
Не се измъквай, Ропър.
Стига, момчета.
Давай парите, или се сърди на себе си.
У теб ли са?
Фреди каза, че това ще ти налее малко акъл.
Потвърдете билета ми до Хонг-Конг.
Колко имам в банката?
63 долара и 43 цента.
Твои са.
Благодаря.
Мисля, че ще са ти нужни.
Искаш ли да се обзаложим?
Надалеч ли си тръгнал?
И паспорт си има.
Закъде пътуваме, негро?
Какви са тия билети?
До Хонг-Конг, през Хаваите.
Няма да ходи до Хаваите.
Я какъв е обидчив!
Удари полицай.
Мърдай, войнико.
Ропър! Привет, как си?
Как съм ли? Радвам се да те видя, така съм.
Колко време мина, пет години ли?
Вече шест. Почти вечност.
Да, разбирам те.
Какво прави след Виетнам?
Помалко се развличах.
- Това всичко твое ли е? - Винаги първа класа.
Не си се променил.
Да се дръпнем.
Парсънс.
Да, от Нова Зеландия. Решил е да събере каймака.
Познаваш ли го?
Не, никога не съм го виждал.
Какво знаеш за Хан?
Казват, че е свикнал с разкоша.
А виж, за тези не мога да кажа същото.
Гетата по цял свят си приличат. Смърдят.
Ти също не си се променил.
А тук какво е? Истинско сражение.
Богомолки. 50 долара за по-голямата.
Става.
Залогът е едно към пет.
Ще сложиш ли стотачка?
Добре.
Довърши го бързо.
А така, давай, хвани го за гърба!
А стига! И как така?
По дяволите!
Преча ли ти?
Не си хаби силите.
Какъв стил е твоят?
Моят стил?
Може да се каже, бой без бой.
Стил бой без бой?
Покажи ми.
По-късно.
Добре де.
Не е ли много тясно тук?
А къде другаде?
На оня остров, на брега. Можем да вземем тази лодка.
Добре.
Какво правиш, полудя ли?
Дърпай обратно, издърпай ме!
Не се опитвай да се издърпаш,
че ще пусна въжето!
Я виж.
Такава жена може да те научи на много неща.
Добре дошли.
Оттук.
Ще ви изпратя до стаите. Банкетът започва в осем.
Мисля, че ще ви хареса нашият уютен остров.
Надявам се, че не си изхарчил парите, които спечели от мен?
Искам да се реванширам.
Как?
Ще разбереш, когато загубиш.
Изглежда, тук сте като у дома си, господин Ропър.
Този Хан знае, какво е гостоприемство.
И какво е това стил.
Да тук е страхотно.
Зашо сте толкова напрегнат?
Напрегнат?
Не, просто исках да разбера, добра ли е тук водата.
Ропър, няма да ме преметнете.
Искаш ли да се басираме?
Не, по-добре не. Благодаря.
Какво има, да не си на диета?
Бих хапнал, ако можех да преглъщам.
Кога ще се появи домакинът? Виждал съм и по-грандиозни приеми.
Бил ли си някога на такъв турнир?
Не.
Имам чувството, че ни угояват за заколение.
Не сваляй очи от съдиите! Разбра ли?
Да.
Добре дошли, господа!
Вие ни оказахте голяма чест.
Аз очаквам от този турнир
да се превърне в епична битка.
Ние с вас сме уникални с това,
че сме създали самите себе си.
Минавайки през години тренировки, жертви,
въздържание и болка,
сме закалили нашите тела.
Но дайте да се веселим днес.
Господа,
благодаря на всички вас.
Господин Уилямс!
За мен ли е?
Не трябваше.
Но...
Взимам теб, мила.
И теб.
Не мога да взема всички,
беше дълъг ден и съм изморен.
Разбира се, господин Уилямс.
Трябва да пазите силите си.
Влезте.
Подарък, господин Ли.
Ако никоя не ви харесва...
На банкета видях едно момиче.
Кое точно, господине?
Това, което хвърли това.
Да, знам коя е.
Ще ви я изпратя.
Имаш талант да попадаш в неприятни ситуации.
Влезте.
Така-така, една от друга по-красиви.
Какво сте намислил?
Избери си една.
Вече избрах.
Отличен избор.
Трябва да поговорим, Мей Лин.
Откъде си?
От Брайтуайт.
По-тихо.
Откри ли нещо?
Малко. Държат ме в замъка,
под охрана.
Не знам, какво прави Хан извън него.
Но едно е ясно:
- Изчезват хора. - Кой?
Почти всички са момичета.
През нощта ги водят при Хан, а на сутринта изчезват.
Скоро ще дойде моят ред.
За утренния ритуал си облечи униформата.
Излизай.
Защо не си с униформа?
Господа, започваме турнира!
Боло!
Спечелих от теб!
- Господин Ропър? - Готов съм.
Добре.
Намерих истинска жертва.
Заложи на мен, става ли?
Какво ще кажеш, Ропър?
Всичко е просто. Заложи на мен при залог осем към три.
Научих всичко за себе си.
Това определено съм аз.
Харесва ли ти тук?
Да, но може и по-ниско.
Знам. Говорех за острова.
Да, харесва ми.
Малко по-ниско.
Той просто е създаден за теб.
За теб аз съм поредната жертва.
Къде тръгна?
Да се разходя, скъпа.
Не можеш да излезеш. Остани.
Довиждане.
Човекът-муха.
Изглежда, един от вас
е останал недоволен
от нашето гостоприемство
в двореца,
и е потърсил развлечения
на друго място на острова.
Кой е бил това,
сега не е важно.
Важното е това,
че моята охрана не изпълнява
задълженията си.
Те трябва да докажат
правото си да бъдат с нас.
Шокирани ли сте, господин Уилямс?
Само от това, колко са непохватни хората ви.
Господин Ли?
Готов ли сте?
Дъските не отвръщат на ударите.
Започвайте!
О'Хара!
Неговата измяна ни опозори.
Ако искаш да поговорим, ще съм си в стаята.
Ясно.
Уилямс...
Уилямс, Хан иска да ви види колкото може по-бързо.
Добре.
Ропър, ще се видим след половин час
- Господин Хан? - Вчера се бихте отлично.
Имате необикновен стил.
Но ефективен.
Харесва ви искуството на боя, не самият бой.
Победата.
Всички сме готови за победата.
От първия ден на нашия живот.
Но трябва да се готвим за поражение.
Не се замислям за това.
Няма и да забележа, когато удари моят час.
И защо?
Занимава ме външността ми.
Какво търсехте, когато нападнахте хората ми?
Не бях аз.
Само вие сте излязли от замъка.
Аз излизах, но не бях сам.
Кажете, кой още беше там?
Господин Хан, искам да напусна острова.
Това е невъзможно.
Глупости, господин Хан.
Вие сте карикатура на злодей.
Тренирахте ли?
Приятелят ми Уилямс ме чака в стаята си.
Исках да говоря с вас.
Ще видите вашия приятел.
Добре.
Това е моят музей.
Трудно е да се повярва, че цивилизацията
е сътворила такива ужаси.
Спарта, Рим, рицарите, самураите.
Те са боготворили силата,
с нейна помощ може да се вземе всичко останало.
Без сила няма живот.
Кой знае, какви красоти са загинали само защото
не им е стигнала жаждата за живот?
Какво е това?
Сувенир.
Насам, моля.
Гилотина. Не, Благодаря. Тя е красива само отстрани.
Заповядайте, господин Ропър.
Искате да си сложа главата там?
Това е акт на доверие.
Аз съм недоверчив, господин Хан.
Не всички са способни на жестокост.
Не е лесно.
Трябва много повече сила, отколкото си мислите.
Имаш късмет днес.
Има граница, която няма да преминете.
Пак ме измамихте.
Насам.
Нашата електроцентрала.
Да.
Вие обичате жените.
Желанието на мъжа е отражение на неговата сила.
И в същото време силата на мъжа е следствие на неговото желание.
Моля ви се, те са мои дъщери.
Ваши дъщери?
Извинете, помислих...
Това е недоразумение. Госпожице Хан...
И моята лична охрана.
Възхищавам ви се.
Няма по-надеждни от собствените деца.
Господин Ропър?
Благодаря, аз сам.
Радвам се да се запознаем.
Опиум!
Ние инвестираме в корупцията.
Това е бизнес като всеки друг.
Дайте на клиента това, което му е нужно,
формирайте желанията му, стимулирайте пазара,
и той ще зависи от вас. Ще се нуждае от вас.
Такива са законите на икономиката.
Правилно.
А тук се формира съвсем друго търсене.
Не ви ли е интересно, защо не крия нищо от вас?
Имам къса памет.
Но наистина, защо?
Надявам се да станете наш представител в САЩ.
Сега разбирам, защо е този турнир, и цялата тази обстановка.
Могат да бъдат открити способни хора.
А кои са те?
Боклуци от пристанищните кръчми.
Вие ли ги пропивате?
Моля ви се, на тези пияници отдавна не им пука,
къде ще ги захвърли съдбата.
А в Америка вие имате големи дългове.
Сметката ми още не е замразена.
Бях принуден да задам някои въпроси.
Но не получих отговори.
И трябва да се присъединя към вас?
Има известни реалности.
Искам да се разберем един - друг.
Да.
Разбрахме се.
Помогнете! Само на седемнайсет съм!
Помогнете! умолявам ви.
Върнете се, моля ви! Трябва да се върнете!
Тихо!
Показахте всичко от себе си.
Имате изключителни способности.
Бих искал да останете с нас.
Господи, това е пристигнало преди половин час! Защо не сте...
Ало! Повикайте полковника.
Събудете го тогава.
Не ми пука, че не е сам!
По дяволите, все ми е едно с коя! Веднага ми го дайте!
Добро утро, господин Ропър.
Очаквахме ви.
Какво става?
Ще ни помогнете ли за тазсутрешния урок?
Урок?
Какво искате да правите с него?
Не аз, господин Ропър. Вие.
Вие сам казахте,
че има една граница, която няма да премина.
Не съм се излъгал във вас.
Ще се опитаме да не нараним вашите благородни чувства.
Ще намеря този, с когото можете да се сразите.
Бързо, унищожете ги! Убийте ги!
Ти оскърби моето семейство,
ти оскърби манастира Шаолин.
Помни!
Зад завесата на лъжата и измамата
се крият истинските помисли.
Дръпни я, и врагът ще бъде разгромен.