Разказваме приказки, такива каквито подобава,
истории за магия, за летящи създания.
с великани и дракони човекоядци и елфи,
и чудновати обекти говорещи сами за себе си.
Романтика и опасност, планове скроени.
Лоши момчета, добри момчета и момчета нито лоши, нито добри.
Приканите истории ни показват истината и
рисковете на младостта.
Но нашата история днес е различна,
нашата героиня няма избор, и сега ще разберем защо.
Започва с орисница, произнесла заклинание.
Орисващо бебе с име Ела от Фрел.
Ей сега Ела. Мама е тук.
Ето сега. Скъпа Ела.
Нищо не може да е по-лековито от едно оригване.
- Нагоре. - Ето сега.
Хайде. До мен.
Трябва да поработя върху това.
Уау!
Здравейте, дами!
Лусинда!
- Тя дава най-лошите дарби. - Не и ако не намери бебето.
Уау!
Ах!
Лусинда е тук. Отлични заклинания.
Сега, къде е бебето?
- Разхожда се. - При баба му.
- Разхожда се.
- Разхождаха се към баба и. - Както и да е, не е тук.
Я виж ти. Тя се върна.
Добре.
С какво да дарим това прекрасно малко дете днес?
- Как се казваше? - Ела.
Ах.
Ела от Фрел.
Не се държиш много подобаващо, малка гадинке?
Тишина, моля. Не мога да се концентрирам.
Ела от Фрел, Дарявам ти дарбата на подчинен.
Сега заспивай.
Сега се събуди.
- Не е ли прекрасно? - Не, ужасно е.
Ужасна е дарбата да правиш каквото ти кажат. Вземи си я обратно.
Нямам право да отнемам дарба.
И ако ще сте неблагодарни винаги мога да я превърна в катеричка.
- Катеричка? - Не, подчинението е чудесна дарба.
И освен това трябва да сте ми благодарни.
Току що ви дадох перфектното дете.
Независимо от обвивката, Ела израсна със силен дух.
Нейната дарба е направи подчинена, но с добро сърце.
Защо не се върнеш там от където си дошла?
- Да. - Арида. Какво глупаво име.
- Никой не те иска тук. - Аз я искам.
Ухапи ме.
Видяхте ли какво направи Ела?
Направила съм ти любимата ти, така че започваш да се тъпчеш.
Отивам за виличка.
Скъпа, спри.
Винаги съм знаела, че нещо не е наред с мен.
Не можеш ли да развалиш заклинанието? Ти си фея.
Аз съм само една домашна фея, скъпа.
Освен това, съгласно правилата на феите,
само феята изрекла заклинанието може да го развали, а ние я молехме.
И не е само това, тя заплаши, че ще превърне майка ти в катеричка
и ще отнеме вечната ми младост ако я помолим още веднъж.
Не е честно.
Знам, скъпа. Знам.
Сега Ела знаеше, защо винаги се подчинява.
Но тя никога не престана да се бори нещата да са по нейният начин.
Ела! Ела да се упражняваш на мандолина.
Добре, но аз ще го направя по моят начин.
Побързай.
Докато тя се борила да се измъкне от дарбата си,
нямало начин да знае, че нещо по-лошо се задава.
Моля ти се, оздравей.
Чуй ме.
Само Манди и аз знаем за дарбата ти.
Никога не казахме на баща ти.
И ти не трябва да казваш на никого.
- Не искам някой да го използва срещу теб. - Мамо, моля те.
Запомни, независимо какво ти е заповядал някой да направиш...
Погледни в себе си, Ела.
Това, което е в теб, е по-силно от всяко заклинание.
Вземи това и аз винаги ще съм с теб.
Ела.
Баща ти иска да говори с теб.
- Ще се жениш? - Ела, тя има пари.
И е много заинтригувана от титлата ми.
Или ще се оженя или ще трябва да продам къщата.
Ще ти харесат Олга и двете и дъщери.
Тя ще е прекрасна майка.
Добре де, заместител на майка.
Сигурен съм, че ще сте добри приятелки.
Уау!
Това ли е верният адрес?
Трябва да има някаква грешка.
Скъпа, заповядай.
Това трябва да се прекрасните ти дъщери.
Моята безценна Хети, и моята специална Олив.
Оу.
- Ти трябва да си Ела. - Приятно ми е да се запознаем.
Да. Къщата изглежда ослепителна.
Но мисля, че ясно си спомням как при нашето споразумения
вие ми казахте, че живеете в замък.
Не, казах, домът на един мъж е неговият замък.
Здравейте! Аз съм Ела. Добре дошли във Фрел.
За какво са тези плакати на принца?
Хети е президент на фен клуба на принц Чар.
Чар и чичо му са отговорни за упадъкът на кралството ни.
Е и? Той е супер.
Този сандък да не би да е дрешник?
Това е жалко.
Моите дрехи имат нужда от повече място.
- Ще трябва да използваме твоят. - Как...?
Покажи ни твоят.
О.
Толкова е... старомоден.
Почти като... не е ли грозен, а?
Тук също няма стая за дрешник!
Ще трябва да изхвърлим част от роклите ти, за да разчистим стая.
- Чакай. Махни се от там! - Ти се махни.
Оо.
Какво е то? То всъщност ми харесва!
Моля те, не го пипай. От майка ми е.
- Може ли да взема? - Не.
Ооо!
Може да е подаръкът ми за добре дошла!
Хайде, сваляй го!
O!
Май вече се адаптираш.
Когато продам останалите, ще се върна колкото мога по-бързо.
Знам, че това не е страхотна работа, това даже не е работа
Добре, даже и маймуна може да се справи, но ни трябват парите, Ела.
- Ще ми липсваш, татко. - И ти ще ми липсваш.
Хей, Олив, ще трябва да я наречем Ела Смрадливката от Фрел.
Елфите, великаните, човекоядците и хората са съществували в хармония,
но когато крал Флориян бил убит, от човекоядец
Сър Едгард намерил възможността да прогони всички нечовешки създания в гората,
и запази земите им за себе си.
Страстно изказване, Ела. Подкрепи го от всякъде.
Хети?
O!
Това което жалката ми опонентка пропусна
е че сър Едгард е свършил страхотна работа.
Прогонил е човекоядците,
и е принудил великаните и елфите да работят като земеделци и увеселители.
Ето защо, ако не беше той,
днес нямаше да имаме безплатна увеселителна мрежа.
безплатна е само, защото сме поробили горките създания.
Едгард е чудовище и не възлагам много надежди на племенникът му.
Това показва колко знаеш, тоест нищо.
Принц Чар ще бъде най-великият крал за всички времена.
- Така ли е, момичета? - Да.
Чудя се дали моята опонентка е изградила мнението си върху политиката на принца
или колко харесва дупето му.
Признай си, че си глупава и нямаш идея за какво говориш.
Глупава съм и нямам идея за какво говоря.
Ела?
Както и да е, в заключение...
Дръж си езикът, Ела.
Ела!
Сърби ме езикът.
Ако не се вземеш в ръце, ще обявя Хети за победител.
Да!
Чичо, трябва ли да ходя на това откриване?
Като краска особа, това е твоя отговорност, Чар.
- Ти си обществена фигура, преди всичко. - Да, но ти си този, който управлява.
Няма да е за дълго.
Коронацията ти е следващата седмица.
Трябва да си навън с хората, Чар.
Да, да стискаш ръце и целуваш бебета.
Точно така, Хестън. Хората да се научат да ни доверяват.
Че защо да не ни се доверяват?
А нищо.
Но докато ти се образоваше, Чар, кралството ни беше под обсада.
В твое отсъствие човекоядците станаха нетърпими.
Той е прав. Даже великаните ставаха все по коварни.
Но великаните винаги са били миролюбиви.
Човекоядците също, докато не разкъсаха баща ти на парчета.
и аз обещах на баща ти, че ако нещо му се случи
ще се погрижа за теб и кралството.
И си изпълних обещанието, не е ли така?
Оуу!
Така че, сега ти трябва да спазиш обещанията си към народа.
Сега, нека се усмихне. Имиджът е всичко.
Благодаря Ви.
Много Ви благодаря.
Чудесно е да бъдеш тук в очарователното ви градче... Фрел.
Принц Чармонт и аз...
Искаме Чар! Искаме Чар!
Искаме Чар!
С голямо удоволствие ще приветствам племенникът ми, принц Чармонт.
- Не на изгнанието на човекоядците! - Спрете заграбването на земите!
- Не на изгнанието на човекоядците! - Ела, засрамваш ни!
Отивай си вкъщи, веднага.
Трябва да тръгвам. Извинявай.
Обичам те, принц Чар!
Хей! Принц Чар!
- Добър бегач ли си? - Не точно, не?
Хванете го!
- Принц, Чармонт. - Моля те, наричай ме... Чар.
Извинявай за това. Рисковете на професията.
- Позволете ми. - Не ми трябва галантността ти, благодаря.
Нямам намерение и реверанс да ти правя, така че забрави.
Може да се покланяш ако искаш. Твоя работа, не мога да те накарам.
Като изключим, че да бъдеш обезглавен е опасно желание.
Чаровнико, защо не направиш това което правят хората като теб?
Да откраднеш земята ми и съсипеш живота ми. Ако ме извиниш...
Я чакай. Върни се обратно.
Е?
Как се казваш?
Ела от Фрел.
Добре, Ела от Фрел,
ти си първата жена, която не припада при вида ми.
Може би е по-добре така.
Виж, никога не съм отнемал нечия земя или спокойният живот.
Искам мир в кралството колкото всички останали.
Значи имаш план как да постъпиш като сложиш короната?
Добре...
Почти. Разбира се, това е друга тема за разговор.
Това си и помислих. Такъв си си ти.
Интересува те повече фен клуба ти и следващото рицарско състезание.
Всъщност никога не съм се чувствал добре с цялата "обожателска" аудитория.
Може би за това така харесвам очевидното ти презрително отношение към мен
Очевидно? И аз се опитвах да го скрия.
Къде ми е чантата? Още си е там.
Стой точно там. Аз ще я донеса.
Принц Чармонт!
Ваше величество.
Да не си луда? Защо не се отмести?
Щях... ако не беше изисканите ти действия по бутането ми на земята.
Това е за втори път днес, нали го осъзнаваш.
Следващият път като те спасявам ще се опитам да бъда по-основателен.
Следващият път? Защо си мислиш, ще се видим пак?
Ами, няма ли?
Не.
Ела от Фрел, ти не си като другите момичета.
Нямаш си на идея.
Ела, ела тук.
Не трябва ли да си в къщи, да чистиш огнището?
Спри да флиртуваш с него.
Аз съм тази, която ще заведе на коронацията си.
Да, по средата на масата с ябълка в уста.
Връщай се обратно с Олив.
- Ела. - O.
Не се занимавай с нея.
Аз съм тази, която искаш. Знам всичко за теб.
Имам твои плакати и снимки.
И когато живеехме в Ламия,
стоях до замъкът ти и гледаш как гасиш и пускаш светлата в стаята ти.
Кажи на Ела, че ще поддържаме връзка.
Да бе. Ще видим.
- Къде си?
- Срещнах принца. - Срещна принца?
Не ми се говори за това. Олив и Хети бяха там.
Хети. Защо винаги правиш каквото ти каже?
- Не е вярно. - Да, така е.
- Не. - Кажи ми истината.
Ооф, така е.
Олив, да си забелязала нещо странно в Ела?
Не, нищо специално.
Да си забелязала, че вечер става тъмно, а денем светло?
- Това да не е заради Ела? - Както и да е.
- Държа се странно, дори и за теб. - Какво имаш предвид?
- O... Не и позволявай да ме види. - Това имах предвид.
Aха.
- Арида, не! - Ела, ела тук.
Трябва да вървя.
- Какво? - Трябва да ми направиш малка услуга.
Вземи това.
Супер! Нека аз да опитам! Вземи онова.
и тази бутилка.
Окей, стига толкова!
Мисля, че това аз ще го кажа, Ела. Трябва ни още нещо.
Вземи ги.
- Моля те, не ме карай това. - Е, щом каза моля...
Не. Вземи ги. Вземи ги!
Бягай!
Спрете момичето!
Купете си сандвич. Вземете го докато е топъл.
Ето, задръж те рестото.
Извинете.
Извинете, пропуснете ме.
Опитайте новият ни парфюм.
Благодаря.
Махни се от пътят!
Ела, браво!
Замръзни!
Плесни с ръце.
Арестувана сте.
Престъпник в семейството. Бих умряла от срам.
Обещания, обещания.
- Ти си позор. - Може би е била принудена.
Манди е права, мамо. Ние бяхме там.
Не беше виновна горката Ела.
Тя беше принудена да го направи.
Та, Ела, кой те принуди да го направиш?
- Кажи и, че беше Арида. - Ар...
Чакам. Кажи кого да виня.
Арида.
Арида! Така си и мислех.
- Забранено ти е да я виждаш вече. - Какво?
Ела?
Как смее да идва тук?
Отвори вратата и й кажи, че не желаеш да я виждаш повече.
Кажи, че не можа никога вече да сте приятелки.
- Мадам Олга, трябва да има грешка. - Моля ви, Мадам Олга.
Не се обяснявай, направи го.
Слава богу че си добре.
Какво има?
Не искам да те виждам повече.
Ха-ха, много смешно.
Не разбирам. Ние сме най-добрите приятелки.
Никога няма да мога да съм приятелка с теб.
Върви си.
Правила съм ужасни неща преди, Манди,
но това е най-лошото нещо, което проклятието ме накара да направя.
Трябва да го направя.
Трябва да намеря Лусинда и да я накарам да развали заклинанието.
Права си.
Трябва да ти покажа нещо.
Това ще ти помогне да я намериш.
Трябваше да ти кажа за това преди години.
- Но бях малко притеснена. - Притеснена? Как?
Както знаеш, не съм най-талантливата фея.
Както и да е, тази книга... е гаджето ми, Бени.
Хей.
Приятно ми е да се запознаем с теб. Приятно ми е да се запозная с когото и да е откровено казано.
Ти си първата ми позната от 20 години насам.
- Никога не съм виждала нещо подобно. - Знам, никой не е виждал.
Не искам да си помисля, че може да ми го вземат.
Стана случайно. Опитвах се да му вчеша косата и стана малко куцичко.
Щях да я напусна още преди години ако не я обичах толкова много.
Плюс, че си нямам крака.
И аз те обича, мои сладки странички.
И аз те обичам, Пухкавелке.
- Но аз тебе повече. - Окей.
Много любов. Нека продължим.
Искам да го вземеш с теб.
Искаш да ми кажеш, че излизам от тук? Извън тези четири стени?
Има толкова много места по моите страници, които искам да посетя.
Какво е това?
- Той знае всичко. - Благодаря, мила, но не всичко.
Ако беше така, щях да съм доста по-дебел.
Може ли да ми покаже нещо за Лусинда?
- Може ли да ти покажа нещо за Лусинда? - Гледай само.
Покажи ми Лусинда.
Опа!
Готин номер.
Сега, кой хамбар точно? Те са много в кралството.
Aха.
Това е уловката. Не може да ти каже къде е човекът, показва ти само картинки.
Като кристално кълбо или магическо огледало.
Всичко е така огромно. Това не е ли сватбен регистър?
Опа! Това е във Великаново.
Виж, тя отива на сватба във Великаново.
- Бени, отиваме във Великаново. - Колко вълнуващо.
Ела, аз и момичетата имаме нужда от букети за позирането утре.
Ходи ни донеси.
О, боже!
Докато доведеното и семейство си чешеше новата краста,
Ела беше далеч, щастлива да се отърве от... вещиците.
Бени, можеш ли да ми покажеш карта на гората Пим?
Разбира се.
Иха.
Ако следваме картата, вървим напред до скалата на Чудовището,
може да спестим половин ден.
- Какво беше това? - Сигурно нещо, което иска да ни изяде.
Някой да ми помогне!
- Чакай малко. - Пей сопрано, Малко Човече!
Не уцелих!
Какво си мислите, че правите с горкият елф?
O!
Коя си ти, че се мислиш за толкова печена?
Вижте, искам само да ви предупредя, че практикувам древното изкуство на... оригами.
Сгъване на хартия?
Надявах се да не знаете какво е това.
Не му се давай, слънчице! Наритай му задника!
Не и позволявай.
Сега заешки удар.
Коляно. Преден ритник. Ритник на дракона със завъртане.
Тази мадама е луда!
Да се махаме от тук.
Мисля, че ще повърна.
Нека ти помогна.
Ще ми трябва много терапия след всичко това.
O!
- Добре ли си? - Не, не съм добре!
Мисля, че си счупих нещо или го разместих, или...
Не, само разтягане. Сланън от Пим.
Ела от Фрел. Приятно ми е да се запознаем.
Ако се добре - аз ще трябва да тръгвам, но ти желая късмет.
Тръгваш си? Не може да се разхождаш в гората сама. Какво ще кажеш да хапнем?
Това е много мило, но графикът ми е запълнен.
Добре. Разбрах на къде биеш, госпожичке "Аз съм велика".
- Не това имах предвид. - Подадох ти ръка на приятел...
- Заета съм. Ако не бях... - Всички са заети...
-...бих се радвала да вечерям с теб. - Супер! Аз знам къде е купонът.
Сланън.
Ако тук живее, защо се промъкваме така?
Ако те видят, горчиво ще съжаляваш.
Знаеш, че всички елфи са принудени да пеят и танцуват?
Да, е?
Посетители!
- Всички по местата. - Едно, две, три, четири!
Бягай!
Къде отиваме?
Казах бързо!
Оставете ни на мира!
Мир и тишина най сетне.
Хващайте пътя.
Махайте се от тук!
Това ще ми трябва.
Какво е това все пак? Тайният дневник на Ела.
Да! Защо не харесваш музиката?
О, да. Защото елфите трябва да са така щастливи и жизнерадостни през цялото време.
Да пеят и танцуват за ХОРАТА.
Не искам да забавлявам никого.
Искам да бъда...
- Какво? - Нищо.
- Какво щеше да кажеш? - Глупаво е.
Моля те - кажи ми.
Искам да съм адвокат.
- Предполагам по дребните оплаквания. - Какво е това?
Нищо.
- Защо да не можеш да си адвокат? - Добро утро?
Елф.
Забравих. Забраната върху елфите на сър Едгард.
Нито един елф не може да е зает с нещо различно от пеене, танцуване
или палячовщина.
Никога няма да ми позволят да уча в правно училище.
Никога няма да влезна в съда,
никога няма да стоя пред съдията и да казвам:
"Вие нямате право! Позволявате ли да седна?"
- "Възразявам!" - Не, аз възразявам.
- Чух го. Идва от книгата. - Не, не е от там
- Да, от там е. - Не е.
Супер. Знаех си. Говореща книга.
Добре. За момент си помислих, че полудявам.
- Какво правите с нещата на Ела? - Малко ги подреждаме.
- Какво е това? - Какво? Нищо. Лично е.
Писмо за Ела?
Бала по случай коронацията на принца. Той кани тази малка гадинка?
Момичета, отивайте да си вадите балните рокли и да стягате багажа.
Мисля, че намерих нов шанс да се сдобиете със съпруг.
Да!
Значи наистина може да ми покажеш всичко и навсякъде из кралството?
Нещо като ходеща, говореща енциклопедия, като изключим ходенето разбира се.
- Хайде. - Какво?
Какво става?
Войниците на Едгард събират елфи, за да пеят на коронацията.
Влизай. И ти също.
Сланън, трябва да отидеш в Лания и да попаднеш петиция пред принца.
- За какво? - Да постъпиш в правно училище. Трябва да спреш това.
Искаш да ходя в Ламия сам?
Отиваме във Великаново. По път е. Ела с нас.
Принцът никога няма да приеме елф. Мислят ни за глупаци.
Виждала съм принц Чармонт и мисля, че той може да е различен от чичо си.
- Защо? Що то е готин? - Не.
- Висок около 6 фута? - Около.
Да бе, вече не го мразя. Няма да си губя времето.
Липса на кураж както и височина.
Идвам. Елфите не са чак толкова ниски.
Това е само мит създаден от глупавите истории за "Елфите и обувките".
- Да ти приличам на някой, който се побира в обувка? - Не.
Гадните братя Грим. Сигурна ли си, че знае къде отиваме?
Хей, аз съм тук. Само защото съм книга не значи, че не чувам.
Момчета, ако не можете да се сдържате, не може да играете заедно.
О, не. Пукането е винаги преди викането и бягането.
Знаех си, че така ще стане.
Ще намерят само парченца от нас, търкалящите се из гората.
О, зайче. Знаеш ли, че последният познат случай на заешка атака е бил, никога.
Никога не боли да си на щрек.
Никой да не се паникьосва. Аз ще се оправя с това.
О!
Ти! Нападателят!
Излизай от гората или ще бъдеш лишен от морковите.
Аз не обичам моркови.
Какво мислите за зайците, защото един току що мина натам.
Аз съм човекоядец, Ниш.
Как предпочитате да бъдете изядени? Печени, варени, на кебап?
Какво ще кажете за свободен интервал?
Стоп! не!
Ела от Фрел. Здравейте, как сте?
Мисля, че е станала голяма грешка. Виждате ли, аз съм про-човекоядец.
Про-човекоядец?
Абсолютно. Водех ралито онзи ден, може да сте чули.
Ще боли само за момент, обещавам. Аз съм бърз в яденето.
Сламън, Сламън! Моля ви, искам да помогна.
Помощ? От човек?
Хората ни отнеха всичко.
Бях човекоядец на удоволствието, с простичък живот.
- И след това... - Не, не отново.
Ниш, побързай. Умирам от глад.
Правилно, ти, в гърнето.
Забрави.
- Кой се ти? - Аз съм човекоядецът, Нищ.
Нали това го обсъдихме. Нали го обсъдихме?
Добре, стига игри и забавление.
Сега си затваряй устата и не мърдай.
Ври ли вече?
Няма да заври ако седиш и го съзерцаваш.
Не можа ли да покажеш картинка с човекоядец, препречващ пътя ни?
- Това щеше да е полезно. - О! О!
Мисля, че виждам балончета.
Пусни я!
Отвързвай се.
Примирие!
Не може ли просто да си ходим?
Ти ли си едно от чудовищата, убили баща ми?
Крал Флориан беше добър човек. Живеехме в мир докато той царуваше.
Защо да го убиваме?
Ще пощадя живота ви, независимо, че не пощадихте неговият.
Взимай приятелите си и си намерете друга закуска.
Ще си намерим нещо друго по път.
Както и да е, ядеш девойка и час по-късно пак си гладен.
Какво правиш тук, с елф пазител?
Да не ти харесват преживяванията "близо до смъртта"?
Не. Бях си добре. Всичко беше добре.
Разбирам как го правиш, висейки над врящото гърне,
укротявайки човекоядците, в грешна насока за сигурността.
Кое казва, че нямаше да стане ако не беше дошъл да ни притесняваш?
Виждам че резултатът си остава галантността също, нулева благодарност.
Виж...
Прав си. Съжалявам.
- Благодаря. - Пак заповядай.
- Кървиш. - А?
О, това е само драскотина.
По-добре да се погрижа за това.
- Е, ще живея ли? - Мисля, че звездите са на твоя страна.
Е... на къде се бяхте запътили?
Селото на великаните - на сватба. Трябва да видя кръстницата си.
Това е по пътя към Ламия. Ще ви съпроводим.
Не е нужно.
Щеше да е доста по-лесно да те спасявам ако не се опъваше.
Радвам се, че бях тук, за да видя развитието на нещата.
- Виж, оценявам предложението, но... - Да не си луда? Кажи му да дойде с нас.
Ела с нас.
Е, пътуваш с елф? Гаджето ти не можа ли да дойде?
- Не. - О.
- Защото нямам такова. - O.
Твоята приятелка няма нищо против да си сам?
- Нямам приятелка. - O?
- Имам си много. - O.
Майтапя се. Не трябва да вярваш на всичко, което четеш в "Средновековната младеж".
Извинете ме.
Принц Чармонт, мога ли да говоря?
- Разбира се. - Знаете ли за думата съвпадение?
Бях на път да се срещна с негово кралско величество
за да дискутирам някой възможности за кариера по настояще му недостъпни...
Сламън иска да поиска от краля правото да стане адвокат.
- Адвокат - Защо не?
Нямаше закони забраняващи това докато баща ти беше крал.
Това не е полето ми на компетентност.
Съветът ми към теб е да говориш с чичо ми.
Сигурен съм, че ако изтъкнеш добър аргумент ще позволи.
Е, благодаря ти за... съвета.
- Какво? - Ти ще станеш крал.
Ще имаш възможността да промениш нещата, а на теб не ти пука.
Не че исках да стана крал. Нямах думата по въпроса.
Благодарение на чичо ти много хора нямат думата по въпроса!
Никой не трябва да бъде насилван да прави неща, които не иска.
Чуй го от някой, който знае какво е.
Ела! Ела!
Не си свършил още. Ще работиш до залез.
Великаните винаги са били внимателни. Защо ги третират като роби?
Сигурен съм, че чичо ми не знае за това.
Не би могъл.
Може да разнищиш въпроса на сватбата.
Може пък да намериш кръстницата си.
Уау.
Не са толкова лоши. Мислех, че ще са големи и страшни.
Не ме заболя.
Надявам се да е добра идея. Те сигурно мразят кралското семейство.
Те ще уважат смелостта ти да се появиш тук.
Освен това те не таят яда си. Те са над тези неща.
Принц Чармонт. Какво правите тук?
Без яд, а!
Мисля, че това е добър момент да си поговорим откровено.
Но вече мисля, че е добре да се върна когато има по малко алкохол
Той е тук като приятел - да чуе оплакванията ви.
Тогава добре дошли.
Търся някого. Кръстницата ми, Лусинда.
Беше тук по-рано.
Благодаря ви. Ей сега ще се върна.
Извинете. Лусинда Перилуевъд да е тук?
Много късно, мила. Тръгна си преди час.
Знаеш ли къде мога да я намеря?
Последното което чух за нея е, че живее някъде в Ламия.
Знаеш ли къде е тоалетната?
Бени, покажи ми Лусинда.
Като гледам прави ЛДИ
- ЛДИ? - Лети Докато Изтрезнява.
- Може да е навсякъде. - O!
Съжалявам.
A!
Oo.
Нямах представа, че нещата са толкова зле.
Обещавам, първото нещо, което ще направя след коронацията е да ви помогна с фермите.
Ще запомня това.
- Извинете, че ви прекъсвам. - Няма защо, приключихме.
Страхотен млад човек си имате.
Не е страхотен. Тоест мой. Страхотен e...
Както и да е.
Да си виждал Сланън? Трябва да тръгваме.
Кръстницата ми е на някакъв гуляй.
Не може да си тръгнеш сега. Посред нощ е.
Трябва да останеш на партито.
Добре, ще остана.
Оценявам ентусиазма ти, но не НУЖНО да оставаш.
Не искам да те карам да правиш неща, които не искаш да правиш.
Благодаря ти, Чар. За всичко.
Е, ще се виждаме нали?
Искаше ми се да останеш.
Предполагам, че една нощ повече няма да е проблем.
О, да.
Та значи търсиш кръстницата си Лусинда?
Трябваше да е тук, и сега си нямам представа къде е,
и трябва да я намеря колкото се може по бързо, за...
защото ми липсва.
Добре.
- Мислила ли си да пробваш в официалните регистри? - Не.
Имаме ежегоден регистър за всички.
Не е достъпен за всеки, но може да кажа няколко думи по въпроса.
Чар, не мога да ти кажа колко много значи това за мен.
Добре, значи е уредено. Идваш с мен в Ламия утре.
Добре.
- Трябва да се скрия. Те ще ме хванат. - Кой?
Гигантите. Искат да пея. Аз не пея!
Ето го. Нашият певец.
Мистър Купърдак, знам че е трудно за вярване, но Салмън не пее.
- Добре, ами ти тогава? - Аз? О, не. Не бих могла.
- Хайде сега. - Моля ви, недейте.
Пей.
По-силно!
Дай малко по разгорещено!
Танцувай!
Обичам певците.
Наистина?
Защото, като елф, аз обичам да пея.
Знам, надявам се да не ми се сърдиш, че го казвам,
но си много по-красива от всичките ми очаквания.
О, да. Великаните би трябвало да са грозни и зли.
Така е заради истории като "Джак и бобеното стебло".
Гадните братя Грим.
Виждала съм и по-странни двойки.
Не че се сещам в момента, но все пак.
Сестра ми Хети би умряла, ако знаеше че съм с теб.
Тя е президент на фен клуба ти.
О, Хети. Благодаря ти.
Сега знам на чие име да издам ограничителната заповед.
Ти си щастливка. Иска ми се и аз да имах братя и сестри.
Майка ми почина преди да има други деца...
Майка ми също.
O.
Знаеш ли, тя ми пееш всяка вечер докато заспя.
Баща ми също ми пееше, силно и често фалшиво, но...
още ми липсва.
Имам си Едгард, предполагам.
Той не е чак толкова лош. Рискувал е животът си, за да спаси баща ми.
И ме отгледа като собствен син.
Знам, че не харесваш политиката му,
но съм сигурен, че когато му кажа за великаните той ще оправи положението.
Или ти би могъл.
Доста кураж ти трябваше да дойдеш тук. Виж колко гладко успя да справиш.
Справи се съвсем естествено.
Уау, това да не беше почти комплимент?
Почти. И не се надувай сега, че няма да ти стане короната.
Знаеш ли още какво? Утре ще отида при чичо ми
и ще го помоля да премахне ограничението за елфите.
Сланън ще стане адвокат, ако мога да кажа нещо по въпроса.
Мисля, че ще бъдеш велик крал някой ден.
Баща ти би се гордял с теб.
Благодаря.
Мисля, че той наистина би те харесал.
Целуни ме.
Нали знаеш, че това не беше заповед.
Знам.
Искам да изглеждам на 25 тази вечер. Какво предлагате?
Машина на времето?
Мога ли да предложа най-новата процедура?
Изпражнения от прилеп и биволска кръв.
Батокс.
Чудесно въздействие, но трябва да призная,
някой хора проявяват постоянна лоша реакция.
- Олга. - Питър, какво правиш тук?
По работа съм в града и чух, че сте тук. Минах да видя Ела.
- Ела тук ли е? - Разбира се. Къде да бъде?
Тя е... тя е... с Хети и Олив, на разходка из замъка.
Следващата ни спирка е лобито.
Не мога да повярвам.
Принц Чар е ходил по този под!
Дами, дами, дами!
Стига сте близали пода.
Покажете ни банята на принца.
Обзалагам се, че се къпе гол!
- Момент, малкият. - Аз съм с принцът. И не съм толкова малък.
- Пееш ли на коронацията? - А, не.
Никакви елфи в замъка, освен ако не са изпълнители.
Дискриминация. Умишлено нанасяне на...
Уау!
... телесни щети.
Тези портрети бяха поръчани специално...
по повод утрешната коронация.
Добре, след мен.
Какво правят те тук?
Не искам да бързам, но наистина трябва да намеря кръстницата ми, и Салън също.
- Къде е той? - Чичо ми ще прати охраната да го намери.
Всичко ще е наред. Не забравяй, че си с бъдещият крал.
- Чар. - Здравей, чичо.
Търсех те навсякъде.
И коя може да бъде тази очарователна млада дама?
Това е Ела. Ела от Фрел.
Ела, това е чичо ми Едгард.
И това е... Хестън.
Хей.
Е, предполагам, че пътешествието ти мина добре?
Имахме малко спречкване с човекоядците, но Чар направи каквото трябваше.
Може да бъдеш убит.
Е, добре. Трябва просто да се изправим и усмихнем. Изправени и усмихнати.
Така, Чар, може ли за момент?
Шивачът иска да пробва нещата за утре.
Разбира се. Само трябва да заведа Ела... до регистърът на населението.
Добре, тогава припкайте до там.
Беше прав за това момиче. Много странно.
И се опасявам, че пълни главата на принца
с опасни нови идеи.
Ето последните данни. Имената са изброени първо по имена после по раси.
- Успех. - Благодаря.
Извинявай, че не мога да съм ти в помощ, но нямам регистър на населението.
Виж само размерите на това нещо. Но аз имам пътеводител за ресторантите.
Лусинда, надявам се да си тук.
Ела има много интересно мнение за кралството, чичо. Трябва да я чуеш само.
Не мога да чакам.
Работните условия на великаните, например. Не е за вярване.
За щастие поговорих с тях и те определено са готови да преговарят.
Единствените преговори между мен и великаните ще е за доставките на зеленчуци.
Много добре, сър.
Това не е шега, чичо Едгард.
Ще поговорим за това след коронацията?
Добре, но ще си поговорим.
Разбира се.
Аз... ще я помоля да се омъжи за мен.
Кой? Тази... Ела от Фрел?
Да. Тази вечер на бала.
По същото време и място, където баща ми е предложил на майка ми.
- Махай се! Знаеш ли коя съм аз? - Елате с мен.
- Какво пак? - Махни се от мен!
Така, Ела от Фрел ти е сестра.
- Доведена, всъщност. - Наистина?
Кажи ми какво знаеш за нея?
Какво ще има за мен?
Какво ще каже очните ти ябълки да си останат в главата ти?
Не, не, Хестън.
Ние харесваме тези момичета. Те са наши приятели.
Не мога да намеря нищо в тези книги.
Бени, покажи ми Лусинда.
Не, още е махмурлийка.
Незнам къде да гледам вече...
Общество за оттегляне от летенето за феи?
Защо да не престъпник по същество?
Може би съм склонен да включа принц Чар в сделката?!
Я да видим. След коронацията ще трябва да си избере кралица,
и ако може да кажем... посъветван?
Кралица Олив.
За по-голямата сестра разбира се.
Ела прави каквото и кажеш.
Незнам защо, но е така. Не може да се спре.
Лусинда Перилуевър,
Общество за оттегляне от летенето за феи, кулите на Ламия.
Бени! Открихме я.
Здравей, Ела.
Надявам се да си намерила задоволителна информация?
- Да, благодаря ви. - Добре, добре.
О, мила. Колко невнимателен съм. Вдигни я.
Много добре.
Сега си пипни пръстите на краката.
О, не.
О, да. И като сме почнали,
защо с едната ръка не си тупаш главата, а другата търкаш корема?
Сега скачай едновременно.
- Моля те, спри. - Макай.
Може би знаеш тази песен.
Това е забележително!
Не ми се иска да развалям купона, но Едгард, зли планове, спомняш ли си?
Да, прав си. Спри.
Както знаеш днес е бала за коронацията.
В един момент,
воден от романтични пориви,
принц Чар ще те отведе в залата с огледала.
И тогава, точно преди полунощ,
той ще вземе ръката ти и ще ти зададе въпрос.
От къде знаеш всичко това?
Ние знаем всичко, скъпа.
И едничкото нещо, което знаем със сигурност
че в полунощ ти ще вземеш тази кама...
и ще прободеш сърцето му.
Не! Няма!
О, да. Ще го направиш.
Ще го направиш, защото ти заповядвам.
Всъщност, късметлия съм, че си тук, защото не ми се налага да го направя аз.
Би убил собственият си племенник?
Защо не? Убих собственият си брат.
Какво? Защо?
- Искам да бъда мил. - Да!
Сега върви.
Чакай.
Има още нещо.
Няма да казваш на никой.
- Мога ли да ви помогна? - Търся Лусинда Перилуевъд.
- Спешно е. - Съжалявам. Изключиха я миналата седмица.
- Да знаете къде мога да я намеря? - Не.
Не разбира те. Ако не я намеря нещо ужасно ще се случи.
Да я намериш би било нещо ужасно.
Скъпи Чар,
Това е най-трудното нещо, което съм правила и се надявам да ме разбереш.
Не можа да сме заедно.
Не мога да ти кажа защо.
Моля те, повярвай ми, че това е единственото решение.
Желая ти всичко най-хубаво.
Наистина вярвам, че ще си велик крал.
Сбогом завинаги. Ела.
Сега ако тя е далеч от принца до полунощ,
тогава Чар ще е спасен.
Но колко дълго може да продължи това?
Сланън, къде беше?
Какво правиш? Няма значение.
Това може да ти звучи странно, но трябва да направиш нещо за мен.
Ти си една побъркана мадама.
Трябва да отидеш обратно в гората и да събереш всички елфи и великани.
- Искаш да отида обратно там? - Ще ти трябва помощта им.
Някой трябва да отиде в дворецът да намери Бени и да държи Чар далеч от Едгард.
- Защо? Какво става? - Вече ти казах, не мога.
Но ако не го направиш,
може да си пием "Калабуа" до краят на живота ти.
Добре! Към гората на сигурна смърт Сламън върви
- Благодаря ти - Да бе.
Къде е малката ти приятелка?
Да, трябваше вече да е тук.
Не ми се говори за нея.
О!
Сламън, побързай.
Били престанала?
Когато крадеш от тук вече крадеш от мен!
- Какво искаш да кажеш? - Това е бъдещата ми къща, нали така?
O.
Здравей, тамън полирах...
Би ли... би ли танцувала?
Шегуваш се? Тя само за това приказва.
Искаше да изглеждаш по-млада.
Ако отделяше по-малко време на лицето си и повече на майчините задължения,
щеше да знаеш къде е Ела сега.
Оуч!
Какво по...? Това не е бара със салати на Бери.
Лусинда. Лусинда!
Боже мили. Познавам ли те, дете?
Ела от Фрел. Дари ме с дарба.
О, да. Спомням си.
- Послушничката. - Радвам се да те видя.
Търсех те на всякъде.
- Трябва да развалиш заклинанието. - Да го разваля? Не мисля.
Те, че не ме удовлетворява. Наистина.
Но заради дарбата ми,
Ще направя нещо ужасно на човек, който наистина харесвам и може би обичам.
Момиче, ти не си добре. Всички харесват заклинанията ми.
Лусинда! Лусинда, умолявам те.
Ще направя каквото искаш. Само развали заклинанието.
Не харесваш дарбата ми! Добре.
Сама се оправяй. И не ме вини мен за бедите ти.
- Аз ли те завързах за това дърво, а? - Е...
- А? - Но ти...
Не.
И за да ти докажа колко съм добра... ще те отвържа.
Какво! НЕ!
Не е ли прекрасно?
Погледни се. Красиво момиче като теб трябва да е на бала сега.
- Какво? - Да се забавлява с принца.
- Не, не мога да отида! - Не и така облечена.
Ето за какво ти говоря.
Добре, това боли.
давай, давай, давай.
Пак заповядай.
Разкажи ми за сестра ти.
Олив? Идиотка.
- Не, Ела. - O.
Не ми се говори за нея. Тя е толкова скучна.
- Искам да си говорим за нас. - Нас?
Звучи още по-хубаво като го казваш ти.
O!
Нещо ми подсказва, че не можа да не се появи.
- Трябва да поговорим. - Чар, моля те...
Моля те, кажи ми, че не искаш да ме виждаш повече.
Бих могъл ако ми кажеш, че не ме обичаш.
- Не е това. - Защо тогава ми написа онова писмо?
Кажи ми какво чувстваш към мен.
Обичам те, но не съм за теб, Чар. Не съм за кралството.
За това ли става въпрос? Ела, това е лудост.
Ела с мен.
Залата на огледалата?
Когато бях малък, баща ми ме доведе тук.
Той ми каза да погледна в огледалото и да се видя като велик лидер.
Някакси, никога не успях.
И после ти се появи.
Ела, какво има?
Искаше ми се да ти кажа. Да ти кажа всичко.
Последните няколко дни бяха перфектни.
Като изключим частта, в която почти ни изядоха човекоядците.
И ти ми написа писмо, което изтръгна сърцето ми.
И трябваше да танцувам с Хети.
Но тези неща нямат значение.
Сега сме заедно.
И когато сме заедно е като магия.
- Никога не съм искал да свършва. - Знам, знам.
- И аз чувствам същото, но... - За това те доведох тук.
- Чар, моля те ме послушай. - Ела, знам. Изплашена си.
Аз също съм изплашен.
Това е... това е голяма крачка.
Ела...
Ела от Фрел, ще се омъжиш ли за мен?
Не, не, не!
- Не? - Не.
Не разбирам. Какво има?
Политиката ми? Семейството ти?
Защото тези неща не са важни. Важното е в сърцата ни.
Ако любовта ти е силна, може да се преборим с всичко.
Наистина те обичам, Чар.
- Ела, ела тук. - Не се дърпай. Направи го.
- Вземи това. - Затваряй си устата.
- Вземи онези. - Не мърдай.
Точно в полунощ ще вземеш тази кама
е ще я забодеш в сърцето на принца.
Това, което е в теб е по-силно от всяко заклинание.
Няма вече да си подчинена.
Няма вече да си подчинена!
Свободна съм. Не мога да повярвам.
Опита се да ме убиеш.
Стража!
- Не, Чар... - Изведете я.
Не, Чар, моля те. Моля те, недей, Чар!
Чар, моля те, чакай. Мога да обясня! Изслушай ме! Чар!
Не, моля ви. Не!
Стана огромна грешка.
Моля ви.
Послушай те ме!
Осъзнаваш, че трябва да бъде, осъдена на смърт веднага.
Аз просто не разбира. Може би трябва да поговоря с нея.
Не, не, забранявам ти да ходиш долу.
Ваше Величество, чичо ви не искаше да ви плаши,
но тайните служби ни информираха за таен заговор.
Онези човекоядци в гората, искаха всъщност вас.
Момичето очевидно е било част от плана.
Човекоядците не са имали намерение да я нараняват.
Тя просто си играе с чувствата ти, Чар,
за да се доближи до теб и извърши престъплението собственоръчно.
Аз... Аз просто не вярвам.
Да, това наистина изглежда доста фантастично.
Остави на мен да се безпокоя за това?
Ти се концентрирай над утрешната коронация.
Сър, знаете, че работех с Червената Стража.
Защо да не викнем да завземат цялото кралство както планирахме?
Първо трябва да се отървем от принцът.
И мисля, че има доста добра идея как да го направя.
Добре, само трябва да преминем през охраната.
Помощ! Някой да ме изкара от тук, моля ви!
Бени? Какво правиш тук?
- Сламън, спаси ми живота. - Добре ли си?
- Бих могъл да те разцелувам. - Мисля, че едно благодаря е достатъчно.
Мисля, че Ела е в беда.
Нещо общо с Едгард. Трябва да я намерим.
Покажи ми Ела.
Едгард е направил това?
Трябва да влезнем там и да го спрем. Ще ни трябва кураж, смелост...
Щях да те попитам как предпочиташ да бъдеш изяден, но...
щом ще сме срещу Едгард... бройте и мен.
Добре дошли на борда.
Екзекуторът.
Влезте.
- Помощ. - Не бих го правил на твое място.
Отворете. Аз съм законовият защитник на госпожица Ела.
- Нейният какво? - Нейният адвокат, малоумник.
Ако не ти го побира мозъкът, тога просто се предай.
Сега, отваряй тази врата, преди да съм те съдил за всичко което имаш.
Сега мърдай! Хайде!
Благодаря. Сламън от Пим не е просто елф въвлечен в правна битка,
но изправен пред предизвикателството на равнопоставеността, свободата и гражданските права,
този елф ще извади мечът на справедливостта.
и, още... Извинете ме, какво става тук?
- Добре, не може ли да го задържим? - Оставете милият човечец долу.
- Сланън? - Ела?
Ела!
- Сланън! - О, Ела!
- Бени! - Добре ли си?
Аз съм добре, но Чар може би не. Покажи ме Едгард.
- Това е короната на Чар. - Той я отравя.
Трябва да тръгваме, хайде момчета. Имаме си коронация за разваляне.
Хора на Ламия.
Днес е много специален ден за нашето кралство.
Днес сте тук за да станете свидетел на коронацията на краля.
Внесете короната.
Оставете короната!
- Ела? - Хванете ги!
Време е за разплата.
Чар!
Убийте ги и всеки, който ви се изпречи на пътя.
Боже мой!
Не, не, не!
Не мога да повярвам, че пак те спасявам след като се оптиа да ме убиеш.
Не съм се опитвала да те убия.
Махай се от нея!
- Вземи това! - Хeй!
Онази кама, която имаше намерение да забодеш в гърбът ми да не беше сватбен подарък?
Здравейте! Помощ!
Манди! Помощ!
Феи в земите на царството,
моля ви, помогнете ми да превърна Бени в човек.
Тиква?
Добре, може би се опитах да те убия, но това не бях аз.
- Какво? - Може би бях аз, но не беше по моя вина.
Едгард разбра за проклятието и ми заповяда да те убия.
Така че трябваше да скъсам с теб,
даже след като съм почти сигурна, че ти си най-хубавото нещо, което ми се е случило.
Онази корона, която щеше да сложи на главата ти - отровена е.
Залегни.
Уау.
- Едгард се опитва да ме убие? - Да, чакай.
Колко вулгарно!
Извинете ме, благодаря.
Чар, има още нещо.
Той е убил баща ти.
Какво? Това не може да е истина.
Е, разбира се това не е истина.
На кого ще вярваш? На тази малка лъжкиня или на човекът, която те е отгледал?
- Той се опита да убие Чар! - Хванете го!
Опа.
Предполагам това е отговорът на моят въпрос.
Ти долно малко момиченце.
Трябваше да се отърва от теб когато имах шанс.
Почти разруши кралството.
Уби баща ми, собственият ти брат! Как можа?
Как ли?
Аз исках нещо, той ми беше на пътя и аз се отървах от него.
Той не беше за тази корона, ти не си за тази корона.
Тази корона е моя.
Това кралство е...
Упс.
Няма да ни трябва това.
Спаси ми живота.
Значи сме квит.
Ела! Спри да го целуваш!
Никога няма да го целунеш вече.
Искаш ли да се обзаложим?
Омъжи се за мен?
- Сега вече ще го направя.
Обявявам ви за мъж и жена.
За нация от равнопоставени.
За моите добри приятели.
и за истинската ми любов, Ела.
Това беше историята на Ела от Фрел,
смела млада дама, която била омагьосана.
Ако има нещо да се научи, че не може да грешиш
ако следваш сърцето си и всичко свършва с песен.
Късмет, ЕЛА!
Обратно към истинския свят! На всички вас трябва да кажа
само една дума и тя е: К Р А Й.