Какво е това, г-н Джоунс! Какво подминахме там на пътя?
На мен ли говориш?
Да, г-н Джоунс. Кой беше?
Джоунси, така ти викат приятелите, нали?
Да бъдем приятели!
Защо ме остави жив? - Взех те под наем.
Ще си направим малка разходка!
Бийвър никога не е наранил някого а ти го уби. - Нямаше нищо в главата.
Намерих нещо полезно в твоята. - Да ти го начукам! - Знам какво значи това!
Започнах да изучавам секцията по чужди езици в твоя склад за спомени.
Какво ще кажете за това, г-н "Сив"? - Яж лайна и умри!
Защо ме нарече, г-н "Сив"? - Внимавай за г-н "Гай"
Някой ти е казал за мен?
Кой ти каза за мен?
Ако искаш да знаеш, защо не ми прочетеш мислите? - Много са объркани, но скоро ще успея.
О, Бив... Исусе! - Тоя скапаняк опита да ми отхапе хуя.
Кой освен бившата ми жена би го желал?
Нека ти помогна.
Още ли виждаш линията, приятел? - Не ми трябва за да отида до Жослин.
Знам това....
Не ти се иска да отидеш там. - Как да се замъкнем до 95-та магистрала?
На кой му пука?
Смъртта ми е наблизо. Какво ти става?
О, ти не си... - Млъквай Пит!
Прекалено си объркан за да знаеш какво говориш!
Доста е късно за това! Пит, трябва да стигна до сномобила веднага.
Кой си ти мамка му! - Чувстваш се като Джеймс Бонд!
Имаш нещо общо с онази гад нали!
Спри! Пит, кажи му каквото иска да разбере!
Пит, накъде е 95-та магистрала?
Трябва да отида до Масачузетс.
Леле мале. Това е истински подарък!
Кой те научи на това?
Ще си ми от помощ, Пит.
На борда!
Шоуто свърши, приятел! Пусни ме вътре!
Какво криеш в мислите си, професоре?
Паметта ти е тук някъде в склада.
Искам да знам кой ти каза за мен и кой научи Пит на този готин трик!
Знам че отговорите са тук.
И няма да ми отнеме много време да ги открия.
Помисли кога да ме пуснеш. Ще бъде учтиво.
Бив!
Какво е това?
О, Бив!
Да си го начукам.
О, мамка му!
Задник!
Сбогом Бив.
Истинско произведение на изкуството. - Аз свърших пръв, заради теб Дъдитс.
Могъща фигура. Мога да доловя силата.
Бийвър, Хенри, Джоунси, Пит.
Точно така, мой човек. - Аз, Дъдитс.
Аз Дъдитс.
- Аз Дъдитс!
Дъдитс ще я открие. - Как ще я открие?
Дъдитс може да направи всичко. - Тя е от училището за бавноразвиващи.
Трябва да спасим това момиче.
Света? - Не света, Дъдитс, едно момиче.
Ще спасиш света някой друг път. - Г-н Гей?
Да, Дъдитс. Това е мистерия.
И ни трябваш за да я решим. - Хайде момчета, да уловим сънищата.
Дъдитс ще ни прочете мислите. - О, не пак! - Млъквай!
Трябва да мислим за Джоузи
Джоузи, Джоузи, Джоузи...
Джоузи Ринкенхауър.
Джоузи? - Точно така
Можеш ли да я откриеш?
Това е пълна лудост.
Не го казвай отново. - Не съм казал нищо.
Напротив, каза го, аз чух. Каза, че е пълна лудост.
Не съм казвал това.
Помислих си го.
Целуни ми чатала.
Дъдитс чете мисли, ние не можем. - Сигурен ли си, Бив?
Хей момчета! Тя със сигурност е долу!
Джоузи, долу ли си?
Джоузи!
Да си го начукам, долу е!
Виждам я със затворени очи. - Аз също.
Помощ! Моля, помогнете ми!
Дръж се Джоузи, идваме! - Джоузи, стой там!
Бив, не пей и без това е изплашена. - Млъквай, без това има доста лайна тук.
Дръж краката ми.
Бив, виждаш ли нещо?
Дъдитс! Намерихме я! - Да, Джоунси.
Водач? Как е, самохвалко?
Точно там, шефе. Бързо и елегантно.
Гледай да не се измъкнат.
Сър?
Виждам го.
Моля, не ни наранявайте. Умираме. Тук няма инфекция.
Кой предава този сигнал?
Не е радиосигнал, шефе. Предават го директно в главите ни.
Ето това е, господа. Директно в главите ни.
Искат да си мислим, че са бедни малки нещастници
всичките голи около разбития им кораб
с надеждата някое куче или звяр
да чуе молбите им и да се смили.
Е, сега аз съм това куче
аз съм този звяр.
Тия са агънца са по-невинни от факс в някой офис.
А аз съм тук да им наритам задниците!
С мен ли сте? - Да, шефе! - Разбрано шефе!
Виждам ги!
Майчице!
Вижте колко е голям!
Синя група, тук е водачът.
Целта е видима. Вдигнете се на ниво 4.
Господа, отключете и заредете!
Ракети "Хелфайър" заредени.
Изпълнете дълга си.
Да разчистим гората от тоя боклук!
Не ни наранявайте! Тук няма инфекция. Ние сме отчаяни. Умираме.
Стрелба без предупреждение!
Оуен, изведи ги оттук!
Ще избухне!
Синя група, прекъснете стрелбата и се изтегляйте!
Тъкмо ги спипахме! - Самоунищожава се! Назад!
Синя група, изтегляй се!
Оуен, дръпни се веднага!
Назад!
Джоунси, мислех си за нашия приятел.
Нашия приятел Скуби-ду.
Дълго време си мислех, че е пратен за да ни предупреди за нещо.
Че никога няма да ме е страх... - Не говори за него!
Не и до днес.
Той е тук, сега.
Иска да ни предупреди.
Давай Пит, разкажи ми за приятеля си.
Той ли ти показа този интересен фокус?
Не, Джоунси е прав.
Хайде Пит, нека поговорим.
Гризни ми дупето, шибаняк! - Добре Пит, ще те ухапя навсякъде.
Не, копеле! Не!
О, Пит.
Не говори с него, махай се!
К'во става, приятел? - Благодаря на Бога
Доведоха ме тук и се страхувам за живота си.
Какво сладко кученце!
Накъде си? - Към магазина на Жослин. Дали си натам?
Точно там отивам.
Май ремаркето ти се е отворило.
Да погледнем.
Виждам, че имаш доста багаж.
Хайде да попътуваме.
Колкото можеш да похапнеш!
Изяж всичките червени неща.
Добро кученце... да!
Добро момче.
Вкусно ли ти е?
Джоунси?
Какво правиш?
Джоунси!
Спри! Не стреляйте! Не можете да напускате зоната!
Мисля че със сигурност съм спрял.
Ела с мен Оуен. Ще ти покажа неща които не си искал да видиш.
Всичко ще е наред.
Кога ще излезем оттук! - След броени часове.
Не можете да правите това с американци!
Жена ми е зле.
Правим всичко, което можем за да осигурим безопасността ви.
За да се върнете по домовете си скоро.
Чисто.
Мога ли да ви помогна сър? Как се казвате?
Хенри. Д-р Хенри Девълин.
Доктор? Чудесно. - Необходим сте ни вътре.
Хайде госпожице, да те черпя нещо.
Вие сър, откъде сте? - Бостън.
Хубав град.
Скоро ще се върнете там. Може би на сутринта.
Побързай, самохвалко.
Видя ли лицата на децата?
Сега знаеш, защо нападнахме днес.
Ти си на мястото си, колега. Чувствам се горд...
Ейб, добре ли си?
Да...
Добре съм...
Явно остарявам за тази работа.
Забравих за какво дойдох.
Още ли си на път, Оуен?
Трябва да изчистим района.
Всички трябва да умрат.
Това е единственият начин.
Не можем да сме сигурни в това.
Изследванията показват голяма вероятност за оздравяване на повечето.
Изследванията показват изтребление.
Ако генералът бе на мое място тия 25 години, нямаше да си направиш първата чекия.
Тия сиви копелета и гадините им щяха да те изпапкат за закуска.
Много от тях са наполовина излекувани!
Кои по-точно, майко Тереза?
Гарантираш ли, че няма да занесат червейче у дома като подарък?
Ще ти кажа за какво трябва да се притесняваш.
За какво трябва да мислиш.
Не тези нещастници.
Трябва да си загрижен за "стопаджията".
Кое?
Стопаджията. Най-големият ни страх.
Някое от тия сивите момчета го е пипнало и го е докарало без да иска тук.
За да бъдем изядени. Някои са се изчистили от инфекцията.
Като шибания Джони Епълсийд.
Сигурен ли си, че има такъв човек?
Не, но съм сигурен, че ако има, няма да успее да излезе оттук.
Не и през мрежата, която момчетата са опънали около синята зона.
И за да свършим това заради което сме тук
не трябва да гледаме малката работа за да изпуснем голямата.
Разбра ли?
Ако си мислиш, че ми е лесно, значи си по-луд и от майка ми.
Бедните нехранимайковци.
Карат Шевролети, пазаруват в Уолмарт
и никога не изпускат епизод от "Приятели".
Това са американците.
Мисълта за унищожението им
ми свива стомаха.
Но ще го направя.
Защото трябва да се направи.
Ако започнем в 2:00 ще свършим до 2:30
и всичко ще е зад нас. - Освен кошмарите.
Да, освен тях.
Как ще кажеш на Рита какво си сторил?
Ами на Катрин, когато стане достатъчно голяма за да попита?
Познаваш ме нали? - Не знам кога сме се срещали, но...
Нямаме време за глупости. Имаш два проблема.
За единия знаеш, за другия - не. - Давай.
Твоят ментор, полк. Къртис се е побъркал от гонене на извънземни за 25 години.
Сега иска да му помогнеш и да убиеш стотици невинни хора.
Кой си ти? - Аз ли? Ще ти кажа по-късно.
Като се разкараме оттук.
Хей... - Предвидим си...
Няма да ме оставиш да изгоря на тая ограда както и да дадеш на Къртис да избие хората.
А сега си мислиш
къде е онази радиостанция
която имаш и как да се обадиш на някой.
Някой наречен... ген. Матюсън.
"Понякога трябва да убиваме, но истинската ни работа е да спасяваме животи."
Баща ти е бил велик войник.
Това му бяха последните думи. - Винаги носиш негова снимка.
Кажи ми всичко. - Ще спасиш тези хора.
Ще намериш предавателя и ще се свържеш с Матюсън
който ще дойде да оправя работите, които не са наши.
Мислиш, че инфекцията мое да се задържа. И че не е свързана със стопаджията.
Грешиш.
Той се разхожда с най-добрия ми приятел.
Името му е Гари Джоунс. И той е там навън.
Ние с теб трябва да го последваме веднага, или той ще излезе от обхвата ми.
И яка гадост ще залее планетата.
Нашият кошмар, стопаджията.
Използва старият лекар като паспорт за навън.
Хванал е приятеля му...
много убедително. - Не съм казал, че му вярвам.
Добре, къде е? - Оставих го в хангара.
Добре, не го карай да чака за да не се усъмни. - Както кажеш, шефе.
Хайде....
Губим време.
Отворете мрежата.
Доктор Бостън? Вътре ли сте?
Тук съм, където ме завряхте.
Затворник в моята скапана собственост.
Хайде да вървим!
Влизай!
Искаш да ме претрепеш ли? - Защо не ми прочете мислите и не се дръпна?
Синя група! Останете на място! Вие сте под командването на редовната армия!
Оставете оръжията си!
Мисията ви е прекратена!
Оставете оръжията!
Ген. Матюсън поема командването!
Добре Оуен!
Току-що прекрачи линията!
Къде отиваме? - На юг.
Това го знам и сега. - Просто стой близо до Джоунси.
Само това ни трябва.
Това пистолет ли е? Може ли да погледна?
Малко е лъскав за боен.
Подарък е.
Знам.
Къде си Джоунси? Вдигни телефона и набери 1800 Хенри.
Ало? Джоунси! Господи, знаех си, че си ти!
Накъде те води?
Масачузетс? Дъдитс? Добре Джоунси.
Не прекъсвай, Джоунси!
Затвори.
Върни ми пистолета.
Трябва да отидем до Дери. - Натам ли отиват? - Не, отиват в Масачузетс.
Трябва ни Дъдитс. Джоунси каза, че г-н Сив се страхува от Дъдитс.
И твоят приятел е жив през цялото време с г-н Сив?
Да, мисля защото беше мъртъв.
Беше ударен от кола и сърцето му бе спряло.
Даже два пъти. Дори мисля, че и той не знае.
При завръщането си от мъртвите
явно се е променил.
Сякаш Дъдитс е знаел какво ни чака.
Дали е така?
Джоунси ми каза къде е Дъдитс.
Живеещ в заточение. - Ако хванем оня...
трябва да го убием. Това е единствения начин да го спрем.
Изход 45, Дери
Кога за последно си виждал Дъдитс? - Доста отдавна.
Преди години.
Защо си сигурен, че може да помогне? - Дъдитс може да направи всичко.
Не разбирам как, но е истина.
Единствения, който може да се справи.
С кое?
С необичайното.
Той те чака. - Виелицата ни забави.
Хенри... Хенри!
Липсваше ми Хенри...
Доста време мина...
Господи, Роберта какво е това? - Лимфоцитна левкемия.
Ще ти позволя да го отведеш но трябва да ти кажа защо.
Докато се приготвяше той бе толкова развълнуван...
Какъвто не е бил от много време.
Мисля, че ако е с теб ще може да умре щастлив.
Вместо в тази ужасна стая.
Гледай якето да е закопчано. Студът го унищожава.
Лекарствата и инструкциите са тук.
Довиждане мамо.
Довиждане, Дъди... бъди добро момче.
Върви да спасиш света.
Нямах смелост да проследя предавателя
кажи сега какво получаваш?
Напускат Дери на юг по 45-та.
На път са за Масачузетс.
Масачузетс, значи?
Стой тук, самохвалко.
Генерал Матюсън, влезте моля.
Много уютно. - Доста време ми беше дом.
Имаме ли нещо неразкрито?
Няма нужда да казвам, колко уважавам свършената от вас работа.
От миналата година... - Мога ли да ви наричам Хърман?
Може да не сме били винаги на едно мнение, но с това сме.
Аз съм свършен. Изгорях...
Трябва да се оттегля.
Още след бъркотията в Монтана трябваше да го сторя.
Дори аз не се доверявам на преценката си вече.
О, да.
Техничарите ми казаха, че още отчитат някаква електроника тук.
Да, говорих с жена ми по сателитния телефон.
Не знам познавате ли Барбара?
Моли ме от години да се пенсионирам
и ще е доволна да научи това. Ще съм приключил до час.
Ако е достатъчно бързо.
Ще бъде чудесно.
Как да спра тези проклети светлини? - Може би не трябваше да убиваш полицая.
Скапани светлини... - Все едно си у дома....
Нямаш понятие, Джоунси.
Кажи ми как ти звучи това...
Колко лошо!
На дневна светлина не мога да го сторя.
Джоунси, той сега е в по....
Казва, че е в полицейска кола.
Дъдитс, къде отива?
Той е г-н Гей...
Г-н "Сив"???
Точно така, Дъдитс, г-н Сив!
Г-н Гей е г-н Сив!
Трябва да спасим това момиче.
Света?
Не света, Дъдитс, момиче.
Ще спасиш света друг път.
Г-н Гей?
Вече си знаел?
Къде отива, Дъдитс?
Къде води Джоунси?
Г-н Гей иска во....
Война? - Не война, ами вода.
Иска вода?
Знам къде отива! - При резервоара Куобен. - Защо?
Този резервоар захранва с вода цял Бостън.
Какво?
Един ч... - Един червей, ще убие света?
О, Боже! Един червей.
В хижата видях червеи да излизат от яйцата.
Ако г-н Сив занесе само един от тях
в резервоара за пиене на Бостън... Само един ще зарази целия свят.
В правилната посока ли сме? - Давай по 45-та.
Справи се чудесно, приятел.
Сега готов ли си за това, за което си тук?
Да, Хенри. - Добре.
Можеш ли да говориш с Джоунси?
Мога ли да го чуя?
Джоунси е г-н Гей.
Дъдитс!
Знаех си! Той е бил тук през цялото време!
Чакайки.
Джоунси, това не е от травмата.
Дължиш го на нашия приятел, Дъдитс.
Не знам какво искаш да кажеш. - Не?
Може да е така. Нашият умен приятел да е искал и ти да не знаеш.
Затова нямаше нищо в склада за спомени...
... за мен!
Дъдитс не е искал да те безпокои за това, което те чака.
Няма значение...
Това няма да свърши работа, нали?
Не, не... почти сме там.
Какво казваше твоят учител?
Обещах да продължа напред
много мили напред, преди да заспя.
Спрете този хеликоптер!
Побързайте!
Резервоара Куобен. 3 мили.
Настъпи, пич! Не бъди путка!
Благодаря ти, Джоунси.
Ще отвори резервоара
и ще зарази целия Бостънски водопровод.
Търпение, Пепино!
Стой тук и се грижи за приятеля си.
Каквото и да чуеш.
Сбогом, докторе.
Добро кученце.
По дяволите!
Кучи сине!
Почакай.
Върни се в колата, Дъдитс.
Пази се Джоунси!
Знаех, че ще дойдеш, Хенри.
Знаех, че няма да ме оставиш да умра.
Не ме ли познаваш, Хенри?
Мисля, че ще трябва да те застрелям. Само за да съм сигурен.
Може би си прав, приятелю. Аз самият не знам дали г-н Сив си е заминал.
Може да се крие някъде вътре.
Чакайки шанса си.
Кажи ми нещо, което г-н Сив вероятно не знае.
Кажи ми нещо, което само ние знаем.
СГДД.
Не е достатъчно.
Тогава ти решавай. Питай ме каквото искаш.
В оня стария завод...
в деня, когато срещнахме Дъдитс...
какво бе нарисувано на стената зад прозореца?
Не е... за говорене.
Не играеш... няма топки...
такава е играта.
Скуби-скуби-ду...
Имаме малко работа...
Г-н Гей...
махай се!
Аз Дъдитс!
Хенри!
Джоунси!