Как мога да ви услужа?
Чашата е мръсна.
Здравей.
Как се казваш?
Лонг.
Това е младият учител Лонг.
Моите извинения!
Аз съм Железния орел Сънг,
а това е моят брат по оръжие
Летящата пума Ли Юн.
Какво те води в Хюай Ан...
и накъде отиваш, учителю Лонг?
Отивам там, където има действие.
В такъв случай може би ние ще бъдем от полза.
Съмнявам се.
Явно не ме разбрахте.
И какво ако не съм?
Имаме начини да ви помогнем да разберете.
Роднина ли сте на Ли Му Бай?
Той е мой неуспял враг!
Искате ли чай.
Шу Лиен...
Нещата, които докосваме са краткотрайни.
Учителят ми би казал...
в този свят няма нищо, на което да се опрем.
Само чрез отказване можем истински да се сдобием с действителните неща.
Не всичко е илюзия.
Ръката ми...
беше така реална?
Ръката ти, загрубяла от тренировките.
През цялото време събирах кураж да я докосна.
Джианг Ху е свят на тигри и дракони...
изпълнен с корупция.
Опитах да се откажа,
но това донесе само неприятности.
Подтискането на чувствата само ги прави по-силни.
Права си, но не знам какво да правя.
Искам да бъда с теб...
просто така.
Това ме кара да се чувствам спокоен.
Моля, последвайте ме.
- Искам чиста стая - Имаме много.
Какво ще желаете?
Една пушена треска, кюфтенца...
малко са тежки, но направете соса лек...
супа от перки на акула, зеленчуци асорти и вино.
Ще трябва да поръчам от по-голям ресторант.
Побързай.
Това е той.
Аз съм Железноръкият Ми.
Чух, че е пристигнал истински учител. Дойдох за урок.
Ще те научим ние теб!
Що за Железнорък си?
Имаш удивителна техника!
Аз съм Летящата сабя.
Роднина ли си на Южния жерав?
Южния паток? Не ям нищо с два крака.
Кой би запомнил толкова дълги имена?
Ли Му Бай е твой неуспял враг,
а ти не познаваш учителя му - Южния жерав?
Кой си ти?
Аз съм Светещия феникс Планината Го.
Го?
Мразя това име.
Повдига ми се от него!
Много е лошо, че се казваш Го.
Ти си първият, който ще изпита меча ми днес.
Чакай!
Не познаваш ли монахът Джинг?
Монах!? В подобно място? Трябва ти урок!
Кой си ти?
Кой съм аз?
Аз съм...
Аз съм Непобедимата богиня на меча.
Въоръжена с невероятния меч...
"Зелена Съдба"
Ли или Южен жерав, няма значение...
преклони глава...
и моли за милост.
Аз съм Пустинния дракон.
Не оставям следи.
Днес прелитам над Ею-Мей.
А утре...
ще отскоча до планината Удан!
Ние учтиво помолихме за приятелска среща,
но тя не прояви уважение, и ни нападна.
Всички дойдоха, за да й преподатат урок.
Мечът й бе твърде мощен.
Пътуваме навсякъде,
но никъде не сме срещали толкова невъзпитан човек.
Тя непрекъснато ме обвинява, че съм брат на Го Джун Пей.
Кой всъщност е този Го?
Съпругът й.
Близо сме до главната ти квартира.
Иди си вкъщи и остани в стаята си.
А ти?
Аз ще поогледам и ще те настигна.
Идеята не е лоша.
Тази нощ ще се наспим хубаво в главната квартира.
Господарке, ти се върна.
Ти!
Как сте?
Добре.
Нямаше те за известно време.
Да, утре заминавам отново.
- Жена ти е родила? - Да, момиченце.
Добре!
Ще бъда много щастлив ако има и половината от силата ти.
Госпожо Ву...
Вие се върнахте!
- Как е ръката ви? Още ли е възпалена? - Много по-добре е.
Толкова дълго ви нямаше.
Ли Му Бай ще дойде да преспи тук.
Ще отида да приготвя стаята му!
Сестро Шу Лиен!
Тук трябва да си в подходящо облекло.
Само ще взема малко чисти дрехи. Няма да оставам.
Ще ти дам дрехи.
Само минавах и се запитах как си.
Сестро,...
виж какви неприятности причини.
Откъде знаеш какъв в действителност е животът в Джиан Ху.
Ако ме имаш за своя сестра...
позволи ми да ти дам един сестрински съвет.
Може да избягаш от сватбата, но родителите ти не могат.
Те ме принудиха да се омъжа!
Първо се върни при тях.
После ще решиш какво да правиш с Ло.
Знаеш за Ло?
Той наистина те обича.
Върни се с мен в Пекин. Ще намерим решение.
Той къде е?
Ли Му Бай взе мерки.
Изпрати го в планината Удан.
Заедно сте ме натопили! Тръгвам си!
Как смееш да ни обвиняваш!
Винаги съм знаела, че ти си откраднала меча!
Защитавах теб и семейството ти.
А ти ми се отплащаш с презрение.
Ли Му Бай те пощади, а ти само го обиждаш.
Искахме спокойствие, а ти го съсипа!
Ти не си моя сестра!
Какво ме е грижа?
Ти никога не си била истинска приятелка.
Но се чудя...
колко дълго ще ми бъдеш враг?
Свали меча!
Йен!
Всички вън! Залостете вратите.
Добре... приятелството свърши.
Не го докосвай!
Това е мечът на Ли Му Бай!
Ела и си го вземи ако можеш!
Без "Зелена Съдба", ти си нищо.
Не ставай огорчен губещ!
Хайде! Вземи "търнокопа" си!
Ще чакам.
Хайде!
Дай ми мечът!
Вземи го!
Стига!
Не заслужаваш "Зелена Съдба".
О! Само не нова лекция!
Гард!
Да приключим с това тук.
Само меч ще го реши.
Ще те оставя да си вървиш единствено защото исках да видя истинската ти същност.
Какво знаеш ти за вярното сърце?
Какво искаш?
Каквото винаги съм искала, да те уча.
Добре.
Ако успееш да вземеш меча с три хода...
Ще дойда с теб.
Дай го!
- На колене! - Никога!
Значи нямаш полза от меча.
Рано или късно ще те довлекат в Пекин.
Родителите ти никога няма да те приемат отново.
Но защо ми е да се прибирам вкъщи?
Стигнахме дотук, няма да спрем сега.
Ти винаги ще си дамата на сърцето ми.
Най-сетне сами ще сме си господари.
Ще сме щастливи. Това е най-важното.
Имаме единствено един друг, нали?
Легни и си почини.
Тя е луда. Трябваше да я убиеш.
Сърце не ми даде.
Е, Ли Му Бай може да го направи.
Мен ли искаш или мечa?
Упоена си.
Къде е Нефритената Лисица?
Какво стана?
Нефритената Лисица я е упоила.
Как влезе?
Проследихме Нефритената Лисица.
Значи ще умреш.
Ти също.
Отровна игла!
Заслужаваш да умреш,
но животът, който се надявах да отнема...
бе на Йен.
Посветих ти десет години.
А ти ме измами!
Скри истинското съдържание на ръкописa.
Така и не станах по-добрa...
но напредъкът ти бе неограничен!
Знаеш ли какво е отрова?
Осем годишно момиченце...
изпълнено с лукавство. Това е отрова!
Йен!
Единственото ми семейство...
единствения ми враг...
Не можеш да умреш.
Кажи ни каква отрова използва!
Не можеш да умреш.
Кажи ни противоотровата!
Не можеш да оставиш Ли Му Бай да умре
Използвала е Лилав Юин...
Отровата Лилав Юин!
Тя поразява право в сърцето.
Това е същата отрова, с която уби учителят ми.
Скоро кръвта ми ще започне да тече обратно.
Няма противоотрова.
Не е възможно! Всичко има антипод!
Защо не и това?
Противоотровата съществува.
Тя ми я каза.
Формулата е проста,...
но отнема време да се приготви.
Довери ми се.
Така както ти ми помогна...
нека сега аз да му помогна.
Добре.
Бързо. Ще се опитам да издържа.
Вземи коня ми и иди в двора.
Дай това на госпожа Ву. Тя ще ти помогне. Бързо!
Пести си силите. Връщам се веднага!
Къде е госпожа Ву?
Спри!
Шу Лиен ми каза да ви покажа това.
Пуснете я!
Му Бай, дръж се!
Дай ми някаква надежда.
Шу Лиен...
Пази си силите.
Животът ми изтича.
Остава ми още едно дихание.
Използвай го за медитация!
Освободи се от този свят...
както са те учили.
Остави душата ти да се въздигне към Вечността...
с последния ти дъх.
Не го пропилявай...
за мен.
Вече пропилях целия си живот.
Искам да ти кажа с последния си дъх,...
че винаги съм те обичал.
Предпочитам да се превърна в прокълната душа, която ще витае около теб...
като дух...
отколкото да влеза в Рая без теб.
Благодарение на твоята любов...
никога няма да бъда самотeн.
Умря ли?
Бo...
моля те, занеси този меч на господин Те.
Трябва да отидеш на планината Удан.
Ло те чака там.
Обещай ми нещо.
Какъвто и път да поемеш в този живот...
бъди вярна на себе си.
Помниш ли легендата за младежа?
„Вярата прави чудеса“
Пожелай си нещо, Ло.
Да се върнем отново в пустинята заедно.