Ученико, ние ще ги убием!
Да вървим!
Още един!
Трябва да се отървеш от Цай!
Кой си ти?
Защо "Зелената Съдба" е в теб?
Теб какво те засяга?
Казвам се Ли Му Бай.
"Зелената Съдба" е моя.
Нефритената Лисица не може да бъде твой учител.
Откъде научи движението „Ксиан Пию"?
Флиртувам.
Кажи ми кой е учителя ти?
- Да вървим! - Трябва да ги убием!
Татко!
Това е Цай?
Баща ми.
Полицейски инспектор от Шаан.
Това трябва да се докладва на губернатор Ю.
Жертвата е офицер.
Смятате, че убиеца се крие в двора му?
Залагам главата си.
Елате с мен.
Това трябва да се реши, и то бързо.
Ще вляза в дома на Ю и ще я хвана.
Ще намеря Лисицата и бандата й.
Трябва да внимаваме.
Ю е съдебен перфект, и отговаря за сигурността.
Всеки смут ще хвърли съмнения върху репутацията му.
Това може да създаде неприятности на господин Те.
Въпросът е деликатен.
Господин Те, можете ли да намерите някакъв предлог...
да поканите мадам Ю и дъщеря й?
Какво сте намислили?
Най-добрият начин да се хване лисица е чрез малките й.
Госпожа Те ни глези с тези сватбени подаръци.
Толкова е мила.
Съжалявам, че не се чувства достатъчно добре, за да ви приеме.
Чух, че господин Те е загубил нещо,
а сега и госпожа Те не се чувства добре...
Знаем кой открадна липсващия предмет.
Ако крадецът го върне, сигурна съм, че господин Те...
ще приеме въпроса за приключен.
Това е добре.
Понякога помощта идва сама.
Много е неудобно.
Господин Те знае, че дори добронамерените хора могат да направят грешки,
които да разорят тях и семействата им.
Но да не бъдете твърде снизходителен.
Към убиецът, който се появи в Пекин, няма да...
бъде проявена милост.
Убиец?
Да...
убиецът на учителя на Ли Му Бай.
Снощи...
тя уби полицай, който я следеше.
Престъпница! Ето това е сензация!
Казвате, че е убила полицай?
Да, от Запад.
Бил под прикритие и я проследил.
Може би убиецът...
и крадецът са едно и също лице.
Съмнявам се.
Този крадец...
е много необикновен,...
и вероятно е по-умен от обикновен убиец.
Поздрави, господин Те.
Здравейте, мадам Ю.
Това е Ли Му Бай
прочутият войн.
Очарована съм да се запозная с вас.
Госпожица Ю скоро ще се омъжва.
Поздравления.
Защо не влезете?
На пост съм.
Влезте. Студено е.
Влезте.
Няма защо да се боим от Нефритената Лисица, ако сме заедно.
Не е ли малко късно да сте навън?
Донесохте ли ми меча?
Правя каквото пожелая.
Къде е учителя ти?
Какво те интересува?
Е, налетя ли се?
Имаш потенциал.
Учил си ръкописа на Удан, но не го разбираш.
Трябва ти истински учител.
Мислиш ли, че си истински учител?
Като повечето неща, аз съм нищо.
Същото важи и за този меч.
Той е просто състояние на духа.
Престани да говориш като монах!
Бий се!
Тогава ми кажи къде е Нефритената Лисица.
Гард!
Истинската острота идва без усилие.
Нищо не расте.
без грижа
Няма действие.
без противодействие.
Няма желание без въздържание.
Пожертвай се и отново открий себе си.
Имам един урок за теб.
Давай.
Защо?
Трябва ти повече упражнение. Мога да те науча да се биеш със "Зелената Съдба",
но първо трябва да се научиш да го държиш неподвижен.
Защо искаш да ме научиш?
Винаги съм искал обучение,
което е достойно за тайната на Удан.
А ако го използвам, за да те убия?
Ще рискувам.
Дълбоко в себе си си добър. Дори Нефритената Лисица не е успяла да те поквари.
Удан е публичен дом!
Задръж си уроците!
Прибираш се късно
или по-скоро трябва да кажа рано?
Защо си още тук? Убила си полицай.
Не трябва да си тук!
Ще разориш цялото ми семейство.
Нямаше да ме намерят ако не беше открадналa меча.
Като малко момиченце, смяташ, че кражбата е забавление?
Ти също си отговорна за смъртта на полицая. Ела с мен.
Нали не искаш да пропилееш живота си като съпруга на някакъв чиновник.
Отричаш таланта си
можем да управляваме като учител и ученик.
Никога няма да живея като крадец!
Ти вече си крадец.
Това бе само за удоволствие.
Как да си тръгна? Къде да ида?
Където си искаме.
Ще се отървем от всеки, който застане на пътя ни.
Дори и от баща ти ли?
Млъквай!
Това е начинът на живот на бойците на Джианг Ху ... убий или ще бъдеш убит.
Вълнуващо, нали?
Не ти дължа нищо.
О! Дължиш ми!
Още си ми ученичка.
Да не мислиш, че толкова години си ме училa от ръкописа?
Та ти не можеш дори да разчетеш йероглифите!
Училa съм схемите.
Но скри подробностите!
Не би разбрала, дори и да се бях опиталa да ти обясня.
Знаеш ли,...
ти отиде възможно най-далече.
Скрих уменията си, за да не те нараня.
Даже и да не те бях виждяла да се биеш с Ли Му Бай...
пак щях да съм в неведение какво криеш от мен.
Учителю,
започнах да се уча тайно от теб, когато бях на 10.
Ти ме омагьоса със света на Джианг Хун,
но щом разбрах, че мога да те надмина...
много се уплаших!
Всичко се разпадна.
Нямаше кой да ме води...
нямаше от кого да се уча.
Повярвай ми...
Останали са един-два урока, на които да те науча
Мечът е върнат...
Доволен ли си?
Признавам...
връщането му ме накара да разбера колко много ми е липсвал.
Но това вече не е твой меч.
Ти го подари на господин Те.
Истина е,
но трябва да го заема за една последна мисия.
Нефритената Лисица трябва да умре от това острие.
Знаеше ли какво криеш, когато стана параван за това момиче?
Работата ми беше да върна меча, без да злепоставя никого.
Не беше необходимо да се разрушава...
живота й, или този на баща й.
Ти свърши добре работата си,
но това момиче...
Видях я снощи.
Знаех, че ще те заинтригува.
Тя имаше нужда от напътствия...
и обучение.
Тя е дъщеря на аристократ. Не e една от нас.
Във всеки случай, скоро всичко ще свърши.
Ти ще убиеш Лисицата, а тя ще се омъжи.
Това не е за нея.
Тя трябва да дойде в Удан и да стане ученичка.
Но Удан не приема жени.
За нея може да направят изключение.
Ако това не стане, страхувам се, че може да се превърне в отровен дракон.
Това не е наша работа.
Дори и Удан да я приеме, съпругът й може да възрази.
Мислех, че като предам меча...
ще избягам от света на Джианг Ху,
но цикълът от кръвопролития продължава.
Иска ми се да имаше нещо повече...
Мога да ти помогна.
Само бъди търпелива, Шу Лиен.
Ло?
Йен!
Не трябваше да идваш.
При цялото това движение по покрива ти тия дни...
ми трябваше малко време, за да дойда.
Не мога да чакам повече.
Сбърках като те оставих да си отидеш.
Ела с мен.
Ще бъдеш щастлива в пустинята.
Ще бъдеш свободна.
През цялото време си ме търсил?
Йен...
Престани да си играеш.
Няма да го счупя.
Това е Тъмният облак!
Тъмният облак идва!
Спусни трансперанта, не трябва да те видят!
Не докосвайте жените!
Да вървим!
Ела да си вземеш гребена.
Иди бързо при майка си.
Тя е моя!
Оставете я!
Ела и си го вземи!
Върни ми гребена!
Да спрем за момент.
Върни го!
Уморена си. Трябва ти почивка.
Конят ти е жаден. Там има поток.
Е, имало е
Как се казваш?
Ло.
Семейство Хан ме нарича Тъмният облак.
Не съм толкова висок и едър,
но съм бърз като светкавица.
Гребена ми!
Ако ти харесва тази стрела, мога да ти направя лък.
Страшен е за лов на диви кокошки.
Много са вкусни.
Трябва да ядеш. Разбираш ли?
Тогава ще имаш сила да се биеш.
Разбираш ли?
Ядеш много бързо.
По-бавно.
Ама и ти си една!
Така е по-добре.
Страхливец!
Още ли си в лошо настроение?
Поне ми говориш.
Как се казваш?
Мислех, че семейство Хан нямат такива имена.
Успокой се.
Ако исках, отдавна щях да съм го направил.
Сигурно умираш за баня.
Тук трудно се намира пряснa вода,
но успях да донеса малко.
Можеш да носиш моите дрехи, когато свършиш.
Чисти са.
Не се безпокой.
Ще пея, за да знаеш къде съм.
Ще бъдеш по-спокойна след банята.
Няма вече да ме удряш по главата!
Толкова много главоболия заради един гребен?
Той е мой.
Значи много за мен. Варварин като теб няма да разбере.
Не е вярно. Мога да гоня бълхите от коня си с него.
Между другото, аз съм истинска манджурка.
Съжалявам.
Предположих друго.
Мислех, че си една от семейство Хан.
Върни ми гребена.
Не приемам заповеди от никого.
Върни ми го.
Една нощ,
когато бях момче, видях хиляди падащи звезди.
помислих си, „Къде ли отиват?“
Аз съм сирак. Гледах звездите сам.
Мислех, че ако отида до другия край на пустинята ще ги намеря.
Оттогава яздя в пустинята.
И така малкото момче се превърна в страховит разбойник.
То не можа да намери звездите, затова открадна гребена ми.
Там, навън непрекъснато се бориш за оцеляване.
Трябва да си от някоя шайка, за да оцелееш.
Постепенно, шайката ти става семейство.
Тия приказки за Тъмния облак са само, за да плашат хората
и да улесняват живота ми.
Значи още си малко момче,
което търси падащи звезди.
Аз съм мъж.
И намерих най-светлата от всички звезди.
Хората на баща ти те търсят.
Още са отвън, обикалят все по-наблизо.
Нека си търсят.
Това ме притеснява.
Не ме отпращай.
Ти трябва да решиш.
Може да се умориш от такъв живот.
Може семейството ти да започне да ти липсва.
Ако беше наша дъщеря, и ние щяхме да те търсим.
Щяхме да й липсваме.
Йен...
Искам да си моя завинаги.
Ще оставя своя следа в света.
Ще спечеля уважението на родителите ти.
В моя край има една легенда.
Който посмее да скочи от планина
бог ще изпълни желанието му.
Много отдавна, родителите на един младеж били болни и той скочил.
Не е ли умрял.
Дори не се наранил.
Отлетял надалеч, и никога не се върнал.
Знаел, че желанието му ще се сбъдне.
Ако вярваш, ще се сбъдне.
По-старите казват...
„Вярата прави чудеса“
Пази го добре.
Върни ми го, когато отново се видим.
Ще ти го върна.
Ако не ми го върнеш, ще тръгна да те търся.
А аз няма да те оставя така лесно.
Където и да отида някой винаги ме разпознава.
Наистина опитах.
По-късно, чух, че сте дошли в Пекин.
Страхувах се, че никога вече няма да те видя.
Но аз дойдох.
Не мога да ти позволя да се омъжиш
Върви.
Йен...
Никога вече не се връщай.
Значи всичко свърши?
Да.
Чухме шум.
Беше някаква котка.
Мислите, че Нефритената Лисица ще се появи?
Тя е там,
но се съмнявам, че ще се покаже.
Ще държим очите си отворени.
Рано или късно...
ще дойде за момичето.
Йен!
Ела с мен!
Ти си моя! Ела с мен в пустинята!
Йен!
Ела с мен в Ксин Йанг!
Кажи ми.
Къде е Нефритената Лисица?
Ела с мен. Бързо!
Да не мислиш, че ще се откаже от всичко и ще тръгне с теб на Запад?
Тя е моя.
И в двата случая...
няма нужда от теб мъртъв. Клановете на Го и Ю...
те преследват и скоро ще паднеш в ръцете им.
Вече не ме интересува.
Ако наистина я обичаше, нямаше да го кажеш.
Не искаш ли да я видиш пак?
Добре.
Ще ти напиша препоръка. Занеси я във Удан.
Там чакай новини от мен.
Добре.
Кога ще се свърши?
Вземат го,връщат го, пак го вземат.
Къщата ми да не е склад.
Влез.
Говори!
Йен избяга!
Го намери сватбената спалня празна.
Губернаторът Ю моли за вашето съдействие.
Познавате подземния свят на Джианг Ху.
Той иска да я намери и да я предпази от неприятности.
Господин Те оставете това на нас. Не се тревожете.