ДИВИ / КРАСИВИ
Помня добре 17-ата си година.
Помня първата ни среща.
Усмивката му. Докосването му.
Когато бъдещето се открие пред теб, може да си къде ли не.
Отначало може и да не разбереш, но то вече се случва.
Хайде, да тръгваме. - Как така, бе?
Имам работа. - Ти все имаш работа!
Виж какъв прекрасен ден е.
Боиш се да не почернееш ли? - Да не го вземат за мексиканец.
Виж го как се облича. - Ами ти? От разпродажби.
В гетото съм върхът!
Я скивайте тази блондинка.
Ето ти един боклук. Вече почва да смърди.
Да го пусна ли?
Хей, добре ли си?
Къде тръгна бе? - Хайде!
Пропусна един.
Благодаря за помощта.
Да не са те наказали? - Нещо такова.
Не си спазила вечерния час ли? Майтапя се. Какво си направила?
Обрах магазин. - Какво?
Стой по-далечко, опасна съм. Мога да те размажа.
По-спокойно де!
Защо все вървите след мен? - Аз съм Виктор, а ти?
Хич не й пука кой си. - Никол.
Карлос. - Здравей.
Ама аз си говорех с нея.
Виждал съм те и преди. - Съмнявам се.
Учиш в "Пасифик", нали?
Супер е мацката!
Хайде, омитайте се. Да ви няма, чупката!
Само си приказвахме. - Ваманос! На секундата!
Какво значи "ваманос"? - Знаеш какво. Хайде, марш!
Пак ще се видим.
Казах, да ви няма! Махайте се!
Искам плажът да се почисти. Целият!
Карлос!
Време е за ставане. - Добре, ставам.
Добро утро, мамо.
Добре ли спа? - Да.
Благодаря, мамо.
Не искам повече.
Условия за кандидатстване ВОЕННОМОРСКА АКАДЕМИЯ
Г-це Никол, време е да ставате. - Будна съм.
Добро утро.
Ще си вземете ли обяд за днес? - Не, ще си купя в училище.
Роза?
Да, г-жо Кортни?
Давала ли си на Морган нещо млечно? - Не.
Защото има обрив. Виждаш ли?
Нищо млечно не е яла. - Не те обвинявам, само питам.
Само соя. - Нищо млечно, така ли?
Е, добре.
Не бива да гледаш телевизия сутрин.
Ще се преоблечеш ли за училище? - Г-н Оукли се обажда.
Здравей, мили. Малко се е изринала по гърба.
Ще идем до доктор Бидърман. Ще ти звънна оттам. Обичам те.
Искаш ли да говориш с Никол?
Е, дочуване.
Закъснява за среща. Хайде, миличка, отиваме на лекар.
Какво й е на злата мащеха? - Морган има обрив.
Мили боже! Къде е линейката?
Страхотно, няма що.
Как го мразя това училище!
Аз предлагам да се чупим. Определено.
Пълна гадост!
В много аспекти Шекспир е изпреварил времето си.
Едва в наши дни се осъзнава дълбочината на творбите му.
Да, Никол? - До тоалетна?
И аз! - Вземете си талончето.
Англичаните искали да си възвърнат властта над колониите.
Да отстоят право, което не можели да упражнят.
Каква е разликата между "отстоявам" и "упражнявам"?
Че пишели законите, но не можели да ги наложат отвъд океана.
Точно така. Искат да упражняват власт от разстояние 5000 километра.
Да възобновят своята меркантилистична философия:
"Имаме си колонии и ще ги доим."
И как го правели? Гренвил, назначен от крал Джордж III...
Ела тук! - Трябва да се връщам в час.
Запознай се с приятелите ми. Хайде, де! Страх ли те е?
Ти беше Карлос, нали? - Да.
Отчупи ми малко от него. - Това е Мади.
Това са Лейни и Фостър.
Къртис е на дървото. - Здравей.
Запознахме се, когато се отплащах на обществото.
И той ли е бил "каторжник"? - Само невинен минувач.
Искаш ли? Хубаво е, повярвай ми.
Рита здраво, а? - Опасност!
Бутилката! - Какво става?
Виж ти! Хората, които най-обичам да спипвам.
Здравейте, г-н Кейн. - Това е среща на учебния съвет.
Връщайте се в час. - Трябва ни почивка.
Да, в брошурата на центъра за душевно здраве...
Чие е това? - Не е наше.
И не знаете нищо, а? - Аз имам разрешение.
За какво? Да пиеш ли? Хайде, омитайте се!
Хей, престанете! Наказани сте!
Така се запознахме - докато събирахме боклуците.
Остави ме да си свърша работата.
Добре.
Карлос! Съжалявам.
Аз също. - Не, наистина.
Това е дребно наказание, няма да ти попречи за колежа.
Щом ви харесва да се правите на много печени - ваша си работа.
Но аз пътувам по два часа с раздрънкан автобус,
за да уча тук.
Той тръгва в 5:43 сутринта! Ако исках да се дъня,
щях да го правя в кварталното училище - поне ще се наспивам.
Но съм тук, защото искам да успея.
А ти защо си тук?
Не знам, питай баща ми.
Какво? - Нищо.
Защо беше на плажа?
Знам, че не си обрала магазин.
Хванаха ме да шофирам пияна. - Глупава постъпка.
Тогава не ми се видя глупава, пък и се бях отрязала.
Добре, само не ме занасяй.
Няма да те занасям. - Не искам да ме занасят!
Добре, няма.
Обещавам.
Връщайте се в защита!
Не му позволявайте да мине!
Нунес, къде ходиш? - Бях наказан.
След тренировката - един час вдигане на тежести!
Аз се чупя, братле. - Трябваше да стоим до 6:30.
Няма никой, можем да си ходим, когато ни скимне.
Голяма шматка си. Чао, до скоро.
По дяволите!
Къде беше? - Изпуснах автобуса.
Как така го изпусна?
Наказаха ме.
Нищо сериозно, мамо.
Добре, разбрах.
Ще говоря с приятелката си и ще ти звънна.
Слушай сега. Дерик знае за някакъв купон в "Колонията", но не е канен.
Мисли, че ако дойде с нас, ще влезем, защото сме неустоими.
Да, но има мач. - Какво има?
Футболен мач. - Мачът на училището?
Хайде да идем. Ще бъде забавно.
Толкова си прозрачна!
Защо да съм прозрачна? Не ми се подигравай!
Два билета.
Не сме облечени в синьо. - Аз въобще не съм облечена.
Номер 32, Карлос Нунес, улавя топката.
Тъчдаун!
Ако се изпуснеш какво сме правили, ще те убия. Не се шегувам!
Победихме, пичове!
Браво, Нунес, само така!
Аз съм най-добрият! Всички го знаят!
Да те откарам ли до "Карлинс"? - Какво има там?
Безплатна бира и кльопачка, а може и още нещо, чат ли си?
Така го финтира оня, че оплеска гащите, като се пльосна.
Видя само как търчиш напред. - Добра игра, момчета!
Гледайте да не вършите глупости.
Ей, готин!
Ще се видим после. - Къде тръгна?
Няма ли да дойдеш с нас? - Нали победихме бе, човек!
Майтап си прави.
Пак ли ще ме забърквате в беля? - Не, не сме на служба.
Не си търсим белята, невинни душици сме. Погледни ни!
Хареса ли ви мачът? - Какъв мач?
Какво ще правиш довечера?
Ще си ходя. Утре съм на работа. - Калпава история.
Можем да те закараме до вас. - Далечко е.
Качвай се!
Карлос, накъде? - Излез на номер 10.
Какво 10? - Шосе номер 10.
Още по-нататък ли живееш? - Казах ви, че е далечко.
Тя не е ходила по-далеч от Ла Бреа. - Мислиш се за много важна,
защото веднъж пуши трева. - Пуших два пъти!
Веднъж! - Два пъти, кучко!
Добре ли си? - Нищо ми няма.
Не съм ти разрешил да го пипаш. - Тъй ли? А какво мога да пипам?
Ти кажи. - Хайде де, Карлос.
Успокой топката. - Ей, внимавайте!
Харесвам те. - И аз те харесвам.
Ей, хора, гладни ли сте? Аз умирам от глад.
Има заведение тук наблизо.
Съвсем наблизо. - Карай надясно.
Добре ли сте? - Малко е пияна.
Боли! Бъди нежен, боли ме.
Вземи ме. - Да те нося?
Искам да ме носят. - Остави я, много е пияна.
Тук е върхът! - Свали ме.
Ако сте готови, да поръчваме. - Карлос, ела.
Танцувай с мен. - Не ме бива в танците.
Ама вие сте луди!
Как се забърках с вас?
Какво ще обичате? - Искаш ли "тако"?
Буритос! Тако, тако.
Ще вземем шест тако. - Не, говори на испански.
Тя знае английски. - Испанският е толкова секси!
А за пиене?
Страхотна вкусотия. - Права си. Благодарим ти.
Къде мога да се изпишкам? - Е, сега май загази.
Стига бе! - Няма тоалетна.
Е, тогава ще клекна някъде. Ела с мен.
Сериозно ли говориш? - Да, много ми се пишка.
Върви ей там.
Да, че да ме изнасилят! - Няма опасност.
Елате с мен. - Добре, идваме.
Не гледайте!
Как ми олекна...
Много ми се иска да те целуна. - И на мен.
Но не е дошъл моментът.
Тогава ми кажи, когато дойде. - Добре.
Свърших си работата. Изцедих всичко.
Я си вземете стая!
Това Карлос ли е? - Да, брат ти е.
Боклукчийката! - Точно така, скъпи.
Как е хавата, братле? - Докараха ме до вкъщи.
Кои са? - Аз съм Никол.
Здрасти. - А аз съм Мади, приятно ми е.
И на мен, Мади. Та, къде ви намери брат ми?
В училище зачисляват бяло момиче. - На него - две, щото е готин.
Тъй ли било? Ами за мен?
Цялото семейство сме красавци. - Е, трябва да учиш в "Пасифик".
Карлос! Какво става тук? - Сега се дръж, братле.
Мамо, това са Никол и Мади.
И какво правят тук?
Прибирай се, вече е късно.
Съжалявам, май е ядосана. - Няма нищо.
Ще се видим утре. - Благодаря, че ме докарахте.
Влизай вкъщи, брат ми. Бързо, че е бясна.
Къде е това шосе?
Кои бяха тези? - Мои приятелки.
Бяха пияни! - Всички освен мен пият, мамо.
Като другите ли искаш да свършиш? В затвора или мъртъв?
Няма да стане. Няма да умра, нито пък ще ида в затвора.
Носят се интересни слухове за петък вечер.
Чух израза "стъпка накриво". Не опровергах слуховете.
Внимавай, тъпа кучко!
Какъв ти е проблемът? - Ти!
По-спокойно. - Ти не се бъркай! Какво ме зяпаш?
Извинявай. - Ама че тъпачка!
Момичетата от махалата не те одобряват.
Какво правиш тук? - Търся те.
Мади ми каза, че си тук. - Значи тя ти каза?
Не мога ли да вляза?
Извинявай, онази вечер бях пияна. - Тъй си беше.
Та какво се случи? - Не помниш ли?
Донякъде.
Още не е готова. - Отрязала си му главата.
В тъмната стаичка командвам аз. - Твоят свят, а?
Във фотото правят банални снимки. Аз обичам да ги променям.
Изрязвам каквото не ми харесва, разкривявам, увеличавам...
Играеш си на Господ? - Само се забавлявам.
Ще ми покажеш ли и други? - Ако искаш.
Какво става тук? Това не е място за натискане!
Чао!
Роза, това е Карлос.
Какво има? - Няма ли да заключиш?
Не.
Не нося... - Няма значение.
Има значение.
Не мърдай оттук.
Здрасти, Роза.
Чао, Роза.
По дяволите! Кой е този мъж отвън?
Баща ми. Всичко е наред. - Но той е съвсем наблизо!
Все му е тая. Правя каквото си искам.
Щом имам кондом, ще се гордее с мен.
Ще се възхити, че спя с теб. Цветнокож в леглото на дъщеря му.
Много си дива. - А ти си много красив.
Мога ли да направя само още нещо? - Какво?
Искам да те целуна още веднъж.
Къде ходиш? Ела тук!
Защо принцесата е на пода?
Не паркирай колата си отпред. Оплесква всичко с масло.
Идваме от танцов спектакъл. - Рецитал.
Ще й измачкаш костюма!
Не искам да се съсипе.
Благодаря ти.
Здравей, аз съм Том Оукли. - Карлос Нунес.
Ти си племенникът на Роза, нали? - Не, татко, съученици сме.
А, и ти ли си последна година? - Да, вече завършвам.
Чудесно. А планове за догодина? - Не го подлагай на разпит.
Ще кандидатствам във Военноморската академия.
"Анаполис"? Трудно се завършва. - Искам да стана пилот.
Летците от флота са най-добрите в света.
Какъвто и да станеш там, ще получиш отлично образование.
Добре е, че имаш планове.
А кой ще те спонсорира?
Писах на Ройбъл-Алърд, но тя още не ми е отговорила.
Още се занимава с имиграционното фиаско.
Едва ли скоро ще го прочете.
Защо не писа до мен?
Том Оукли.
О, да! Никол не ми е казала...
Че съм конгресмен? - Сметнах, че не е от значение.
Всъщност май ви писах.
И какво ти отговорих? - Още нямам отговор.
Съжалявам, явно и моята секретарка не се е оправила с купчината писма.
Морган иска да се храни с татко си. Ще побързаш ли?
Обади ми се в офиса и ще си уговорим среща.
Ще видя какво мога да направя.
Благодаря, сър. - Защо не останете за вечеря?
Роза е приготвила прочутите си пълнени чушлета "риенос".
"Риенос" означава "пълнени". - Благодаря, Никол.
Не можем да останем. - Тогава друг път.
Беше ми приятно. - И на мен, сър.
Мразя го тоя номер! - Кой?
"Аз съм приятел на бедните." Фалш!
"Ще вечеряме чушлета "риенос". Показах ли ти електромобила си?"
Ама и ти! "Да, сър. Не, сър."
Така съм възпитан, не е преструвка. - Е, хубаво.
А ти защо не ми каза кой е? - Не съм му рекламен агент.
Сметнах, че е без значение. - Да, но не е.
Знаеш ли каква рядкост е някой да прочете писмото ти?
Или да те избере измежду стотина като теб?
Е, мисията е изпълнена. Уреди си среща.
А дори не се наложи да преспиш с мен. Голям си късметлия.
Съжалявам.
Просто беше адски странно.
Аз съжалявам, че ни прекъснаха.
Може би друг път? - Ако имаш късмет.
Значи "пилот Нунес", а? - Е, ще видим.
Дори не съм се качвал. - На какво?
На самолет.
Майтапиш се! Никога ли не си летял? О, боже!
Защо се смееш? - Толкова си сладък. Наистина.
Беше ми много хубаво. - И на мен.
Брайън ми се крие от четири дни. Сменил си е номера на мобилния.
И какво ще направиш, ако се обади? - Какво би направил Исус?
Тестът ми за бременност стана син и той се паникьоса,
защото помисли, че ще кажа на жена му.
Не издържа на напрежение.
Браво, изоставяш приятелката си, когато ти разкрива душата си.
Как си? Зает ли си в събота?
Тогава работя в магазина на чичо. - Жалко.
Защо? - Исках да се позабавляваме.
Ами, не знам... - Хайде де!
Баща ми не е поканен. Само ти и аз.
Не знам. Чичо има нужда от мен.
Обещавам ти едно много удовлетворително преживяване.
Няма да останеш разочарован.
Навих те!
Не поглеждай! - Добре.
Още малко. Вече можеш да погледнеш.
Искаш ли да правим секс в самолет?
Майтапя се.
Тръгваме!
Може ли да поема руля? - Заповядай.
Даваш му да кара?!
Чудесно се справяш. - Той ще учи в "Анаполис".
Още не съм приет. - Колко часа си навъртял?
Нито един. - В кръвта му е.
Нали питаш за самолет? Тренирам на симулатор в училище.
На сухо, а? - Нещо такова.
Може ли да направя осморка? - Какво е осморка?
Започни надясно. - Божичко!
Сега наклони малко наляво.
Добре се справяш.
Погледни насам. - Чакай, сега накланям.
Виждам къщата ни. Ето я, там долу.
Искаш ли да те оставя пред нея?
Благодаря ти.
Наклони наляво.
На бенефис са. Няма да се върнат, преди да се е ръкувал с всички.
Имаме време поне до полунощ. Съвсем самички сме.
Какво си направила? - За да не се стесняваш.
Не е каквото си представях.
Но все пак си си го представяла, нали?
Кожите ни изглеждат толкова красиви една до друга.
Коя е жената?
Майка ми. Живее във Вирджиния.
Омъжена е за дерматолог, който се прибира точно в 18:00 -
важно качество за майка ми. А баща ми все спасяваше света.
Нямаше време за семейството си. Тя го напусна, когато бях на 12.
Баща ми се ожени за Кортни - с много пари от първия й брак.
Моят баща ни напусна, когато бях 5-годишен.
Не можа да издържи тук и се върна в Мексико.
Дори нямам негови снимки.
Сърдиш ли му се?
Не. Почти не се сещам за него.
Майка ми струва колкото двама родители.
Трябва да вървя. - Не, трябва да останеш.
Мама ще ме убие, ако закъснея. - Кажи, че ще спиш при приятел.
Кой? - Не знам, измисли някого.
Няма да те пусна да си ходиш.
Къде отиваш? - Трябва да вървя.
Остани. После ще те откарам.
ОБИЧАМ НИКОЛ
Не мога да повярвам. Защо изобщо съм с теб?
Не знам. Защо си с мен?
Просто те питам.
Виж какво направи с мен.
Когато съм с теб, никога не знам какво ще стане.
Вижда ми се странно, защото животът ми е разграфен.
На теб сякаш не ти пука какво ще кажат хората.
А когато съм с теб, и на мен не ми пука.
Разбирам те.
Просто не знам...
И тази трапчинка... Обичам я.
Сама съм я отгледала.