КОМАНДО
Какво беше това?
Май беше боклуджийски камион.
Във вторник?
Може би са си променили разписанието.
По дяволите!
Чакайте!
Чакайте!,Чакайте!
Мислих че ще ме пропуснете.
Не се тревожи. Няма да те пропуснем.
Това е Американска изработка.
Да не мислиш че Японците са го измислили? Пълни глупости.
Ние го направихме. За момент, го изгубихме, но си го върнахме отново.
Харесвам кадилаците.
Погледни тук, братле, и вземи този кадилак.
Ще се влюбиш в него. Това е стилът и красотата.
Комфортно, нали? Знам какво ще кажеш.
Това е винил, ти не искаш кожа.
Кожата се напича, неудобна е, напуква се.
Само проблеми. Погледни салона.
Давай, запали я. Слушай.
Силата. Това е!
Знаеш ли кое най ми харесва?
Кое?
Цената.
Чакай!
Не можеш да я караш вътре!
-Как е момчета? -Какво викаш?
Бачкане,Бачкане. Знаеш как е.
Татко пусни ме! Сложи ме долу!
Предавам се!
Не и аз!
И аз те обичам.
Ето ги сандвичите.
Защо просто не му викат "Джордж Момичето"?
Би опростило нещата.
Татко, това е архаично.
Когато бях момче и рокът дойде в Източна Германия,
комунистите казваха, че е упадъчен.
Може би са били прави.
-Какво има вътре? -Не искаш да знаеш.
Какво има, татко?
Какво прави тук този военен хеликоптер?
Каза че няма повече да ме оставяш, каза че си приключил.
Никъде не отивам.
Обещаваш?
Обещавам.
Джаксън! Харис! Обезопасете зоната!
Джон?
Джон, вътре ли си?
Джон, излез. Кърби е.
Знам.
Бърз и тих, както винаги.
-Ти ме научи. Така оцелях. -Започнах да ръждясвам.
Какво става?
-Джени, как си? -Здрасти.
Джени, трябва да си поговорим с татко ти, става ли?
Имаш ли гаранция?
Много забавно.
-Джени. -OK.
Джон, имаме проблем. Някой избива хората ти.
Ти им даде нови самоличности.
Трябва да е изтекла информация.
Лоусън, Форестъл, Бенет... те са мъртви.
Кой го прави?
Създал си си врагове по целия свят.
Може да са сирийци, южноамериканци,
руснаците, или терористи.
Ще те открият.
Смятам да заживея нормален живот.
Обещавам, така ще бъде.
Ще се координирам с федералните.
Ще заковем тия боклуци преди да се доберат до теб.
Междувременно, Джаксън и Харис ще останат тук.
Добри ли са?
Добри са, но не колкото теб.
Лошо ли е?
Няма да ходя никъде, ако това питаш.
Тогава не може да е лошо.
-Колко лошо си ударен? -Ще се оправя.
Трябва да си взема пушката от бараката.
Внимавай. Те ще дойдат.
Застани срещу вятъра. Течението може да ги отклони.
Срещу вятъра? Да не мислиш, че ще мога да ги надуша?
Аз го направих.
Джени, върви си в стаята и стой долу.
Веднага се връщам.
-Къде е тя? -Спокойно, човече.
Не можем да си говорим ако ще размахваш оръжие под носа ми.
Дъщеря ти е в безопасност, Полковник.
Дали ще остане така зависи само от теб.
Хората ми имат работа с теб.
Ако си искаш момиченцето, по-добре ни сътрудничи.
Става ли?
Грешиш!
Идва срещу нас без спирачки.
Луд кучи син, още е срещу нас!
Ще ни удари!
Мамка му!
Не мърдай, тъпанар скапан.
Бенет, мислех, че--
Съм мъртъв? Грешно си мислил.
Откакто ме изхвърли от отряда,
чаках момента да ти го върна.
Помниш ли какво е днес, Матрикс?
Ден за разплата.
Упойка.
Исках нещо истинско!
Къде е Джени?
Помниш ли ме, полковник?
Помня те, боклук!
особено хората които измъчва и уби.
Полковник Матрикс, ти не разбираш...
Държава като Вал Верде.
Това е страна, която се нуждае от президент...
който разбира и знае какво е дисциплина.
Защо ми го казваш?
Защото ти ще се върнеш във Вал Верде,
и ще убиеш президента...
на когото помогна да ме отхвърли.
Защо Бенет не го направи.
Звучи като нещо, което ще го зарадва.
Защото президент Веласкес ти вярва, полковник.
В края на краищата ти си герой на революцията.
Капитан Бенет напусна, да кажем, в сянка.
Да. Защото твърде много му харесваше да убива.
Това е твоето обучение, Матрикс.
Можеш да се доближиш до президент Веласкес.
Ще го убиеш.
Имахме доста трудности да те открием.
Трябваше да симулираме смъртта на капитан Бенет...
за да може генерал Кърби да се развълнува...
и да ни доведе до теб.
Сега, когато си мой, ще правиш точно каквото ти кажа.
Майната ти!
Татко!
Джени!
Шибани педераси!
Ако убиеш Президент Веласкез, ще ти я върна.
Ако опиташ нещо друго,
ще ти я пращам парче по парче.
Някаква следа от Матрикс?
Не сър. Само тези трупове. Мислите ли че е свършило, сър?
Ако е жив, всичко едва започва.
Съли ще те види как се качваш на самолета.
Енрикес остава с теб, да е сигурен, че ще излетиш.
Ако не ми се обадят, тя умира.
Колко ти платиха, Бенет?
Предложиха ми сто бона.
И знаеш ли какво?
Когато разбрах, че си ти, приех да го направя без пари.
-Чакай! -Ще се върна, Бенет.
Джон!
Ще те чакам, Джон.
Закъсняваме.
Значи ти и Бенет сте се срещнали в службите?
Аз и Енрикес също сме в службите.
Няма нищо като стари бойни другари.
Е, приятно пътуване.
Пази се. Ето.
Пийни няколко бири във Вал Верде.
Ще ни оставиш повече време с дъщеря ти.
Забавен тип си, Съли. Харесваш ми.
Затова ще те убия последен.
Мърдай!
Чао.
Първа класа, 7a.
А вие 7б, сър.
Ръчен багаж?
Само него.
Отвори си устата пак, и ще ти я закова.
Затегнете колана, сър.
Благодаря.
Може ли възглавница и одеяло?
разбира се.
-Ето. -Благодаря.
Готови сме за отлитане.
Моля проверете дали багажът ви...
е добре и безопасно прибран в отделенията над вас.
Затегнете коланите и изгасете всички цигари.
Когато се издигнем на полетна височина,
ще сервираме напитки...
и после вечеря.
После ще прожектираме филм.
Обслужват ви Сюзан и Ланс, а аз съм Деби.
Тук сме за да направим пътуването ви удобно.
Приятен полет.
Извинете. Колко е дълъг полета?
Кацаме във Вал Верде след 11 часа.
Благодаря. И ако може...
Не безпокойте приятеля ми. Той е смъртно уморен.
Изправете се моля. Благодаря.
Сър, докато се издигаме, трябва да сте седнал.
Лошо ми е.
Да, птичката се вдигна. Товарът е на борда.
Иди до точката за спускане.
Благодаря, Съли.
Движим се по план.
С малко късмет,
днес ще е последният ми ден като цивилен.
Баща ти изглежда сътрудничи.
Скоро ще сте заедно.
Няма ли да е прекрасно?
Не толкова, колкото да гледам как ти размазва фасона.
Закарайте я долу.
Е,полетът ми в 7:40 за Ванкувър е отложен.
Какво ще кажеш за вечеря?
Да.
Бих могла да си легна рано тази вечер.
-Може би друг път. -Звучи ядосан.
OK. Да и аз те харесвам.
Да, ще ти се обадя скоро. Чао.
Любов и кариера. Трудно е. Май имаш нужда от среща.
Нищо подобно.
Момичета като теб срещат много готини типове на летищата.
Ей, дразниш ме!
Ей чакай малко.
-Имам нещо за теб. -Не се интересувам.
Не знаеш какво изпускаш.
Изглежда кошмарно. Моля оставете ме на мира!
Шибана курва.
Не мърдай. Няма да те нараня.
-Отстъпи. -Каза да не мърдам.
Мърдай. Влез в колата.
Прави каквото ти казвам.
-Имам тренировка по карате в 7:30. -Ще я пропуснеш.
Следвай го.
Знаех си че така ще кажеш.
Не се обиждай но нали няма да ме убиеш или нещо друго?
Не.
И така да беше, нямаше да ми кажеш.
-Щях. -Наистина?
Вярвай ми.
Приближи се. По-бързо!
Така е добре.
За какво е всичко това?
Един познат от години иска да съм мъртъв.
Познавам те само от 5 мин, и също искам да си мъртъв.
Излизай. Хайде. Бързо.
-Ако бързаш мога да... -Почти съм свършил с теб.
Слушай. Отвлякоха дъщеря ми.
Този човек е единствения шанс да я открия.
Ако ме види, или го изпусна, ще я убият.
Искам да го следваш, кажи му че си луда по него.
Докарай го тук. Останалото е моя работа.
Връщаш се към нормален живот. Ясно?
-Не. -Моля те, помогни ми.
Ти си единственият ми шанс.
Имам по-малко от 10 часа.
Ще я убият.
Добре. Ще ти помогна.
Там има един здравеняк със зелена тениска.
той е шибан маниак, и ме отвлече.
Трябва ми помощ.
-Ще проверя. -Благодаря.
Чувам че си велик с трансмисиите.
Така е.
О, да. Това ще бъде идеално.
Бигс, там ли си?
Вън има едно куко.
-Няма да мога да се справя сам. -Идвам.
Искаш ли да видиш как се ритат задници?
-Изчакайте, госпожице. -Благодаря.
Внимание, до всички. Тревога на театъра.
един и деведесет висок, кафява коса.
Егати....огромния скапаняк.
Това беше прекрасно място.
Сега е пълно с народ.
Мисля че открих нещо.
Ще се видим.
-Какво правиш тук? -Чакам си...
Мен ли търсиш?
Ела с нас.
Какво?
Матрикс.
Трябва ми монета. Дай ми монета!
Мърдай!
Кучи син!
-Махай се. -Замръзни!
Хванете го!
Хайде.
-Спри или ще стрелям! -Не!
Хей, спри!
Чакай ме! Не отивай никъде!
Кой по дяволите си ти?
Крадеш ми колата, откъсваш и седалката, отвличаш ме,
искаш да то помогна заради дъщеря ти което аз любезно правя,
после ме вкарваш в престрелка където умират хора.
Изтръгна телефонна будка от стената,
люлееш се от тавана като Тарзан,
и когато някакво ченге стреля по теб, аз те спасявам,
а той погва мен!
Ще ми кажеш ли какво става?!
Не.
Не? Не?
Господи! Внимавай!
Какво правиш?
Внимавай!
Тава е лош ден!
Колата ми!
-Добре ли си? -Мъртва съм.
Нищо ти няма. Почакай ме.
Къде е тя?
-Целуни ме отзад. -Не те чувам!
Ще го кажа по-високо: еби се.
Лоялността ти е затрогваща,
но сега не това е най-важното нещо в живота ти.
От значение сега е гравитацията.
Трябва да ти напомня, Съли, това ми е слабата ръка.
Не можеш да ме убиеш.
Трябвам ти, за да намериш дъщеря си.
Кук знае. Ще те заведа на срещата.
-Не, няма. -Защо?
Защото вече знам.
Помниш ли че обещах да те убия последен?
Така е, Матрикс. Така е!
Излъгах.
Сега нямаш кола.
Сега имам.
-Какво направи на Съли? -Пуснах го.
Съжалявам, че те забърках.
Кажи ми какво става.
-Заради нея е. -Заради дъщеря ти?
Използват я за да ме накарат да направя нещо.
Ако не я открия скоро, ще я убият.
-Направи ли работата? -Не.
Така или иначе щяха да я убият.
Единственият ни шанс е да се доберем до нея...
преди да открият какво правя.
Само Джени е от значение сега.
Да вървим!
-Какво правиш? -Помагам ти да си я върнеш.
-Провери чекмеджетата. -Добре.
Кук е. Разбъркай леглото.
Дръж се сякаш сте си изкарали чудесно със Съли.
Гледай това.
Добре.
Да?
-Къде е Съли? -Под душа.
-Коя си ти? -Рум сървиз.
Отвори вратата.
Иди там.
Ей, Съли!
Изплаши ли се шибаняк? Трябва.
Аз съм зелена барета и ще сритам дебелия ти задник.
Ям зелени барети на закуска,
а сега съм гладен.
Не мога да повярвам.
Еби се, задник.
Тия хора ядат твърде много месо!
Къде е тя?
Кук!
Да вървим.
Това трябва да е колата на Кук.
Да я претърсим.
Мисля, че открих нещо.
Виж това.
Какво е това?
"Костал" е бензиностанция за самолети.
Чии, на авиокомпаниите?
Обикновено малки, частни самолети.
Сигурна ли си?
Там зарежда инструктора ми по летене.
Има много складове на "Пекондо стрийт".
Харис сигурно крие самолета там.
Да вървим. Ще вземем колата на Кук.
Тя няма да му трябва.