Давай, давай.
Картър, можеше преспокойно да минеш.
Жълто. Сам, жълто значи "намали", не "забързай".
Трябва ми някой от "Бързи и Яростни", не от "Госпожица Дейзи".
Ще умрем!
Това беше...?
- Мамо, спри! - Ще умрем!
Май ще повърна.
О, Боже. Лицето ми се възстанови.
- Казах ти, че не е тук.
- Къде е Сам? - Как така къде е Сам?
- Къде си мислиш, че е? - За нейно добро е да е тук.
Фиона, трябва да поговорим за едно важно нещо. Наистина... Фиона, чакай!
Искам да си увелича бюста. Ти къде го направи?
В Сан Диего. Мръдни.
Забеляза ли как ослепително блести пода? Вече използваме "Мистър Пропър".
Ти да не си търговски пътник? Разкарай се.
Ох, леле мале.
Фиона, старшно се радвам да те видя, защото...
Рибата. Немо се спомина. Помериши.
- Смърди на мръсни чорапи. - Щяхме за ти кажем.
Какво да я правя тая мъртав риба?
Всички, млъквайте!
Само да я намеря, ще съжалява, че се е...
Занесете.
- Сам. Какво правиш там отзад? - Работя над готварските си умения.
Да, учех я да прави палачинки със сьомга.
Как бяха танците, момичета?
Знаете ли, нещо ми намирисва наоколо.
И определено не е рибата.
Ще си го получиш. Хайде, момичета.
Успяхме, дори без драскотина.
- Момичета, хайде. - Ухапа ме, насини ми лицето.
Колта смърди на развалено сирене.
- Не си слагай мръсните лапи върху мен. - Буташ ме.
Какво прави той тук?
Днес явно имам късмет.
Добре.
Г-жо Монтгомъри...
...Вие унищожихте моята...
...кола.
- Gozaimasu, шантави жаби. Това е училищната станция:
Бързам да ви информирам.
Остин Еймс бе коронясан за принц на танците за Вси Светии.
Не е голяма изненада. Но не това е най-интересното.
Истинската мистерия е кое беше момичето, обявено за принцеса?
- За колко време си наказан? - Ами, колко време е "завинаги"?
- Е, значи няма да кажеш на Остин? - Стига, Картър.
Той вече не ме харесва. Повярвай, вече е забравил всичко за Пепеляшка.
Да, очевидно въобще няма спомен.
Пич, защо си създаваш тези грижи, при това само за едно маце?
Виж, тя не е просто маце, ясно? Тя е... истинска.
- Истинска? Не си е сменяла носа? - Не, просто истинска.
Тя не мисли само за дрехите и гримовете си...
...или колко килограма иска да свали.
- Тя ме изслушва. - Изслушва те?
Ей, брато, и аз те изслушвам. И усещам, че...
- Здрасти, хубавице. - Да, ти си страхотен слушател.
- Е... - Виж, пич, клетъчният й е у теб.
- Защо просто не се поровиш в него. - Заключен е.
Странното е, че още получавам събощнеия - "Желая те", "Искам да се видим".
- О, пич, тая е супер. - Видя ли, и аз така мислех.
- Докато не получих "Ела да си 'поговорим' ". - Оу, пич, тая мадама e супер гадже.
Нали се сещаш? 'айде маце? Само така.
Сам, той те търси навсякъде. Кажи му, че беше ти.
Просто помисли какво ще стане, като...
разбере, че съм беднячката от закусвалнята.
- Не можеш да го криеш вечно. - Не вечно.
Ще му кажа, когато завърша и напусна това място. И никога вече няма да го видя.
А, какво става с теб, Зоро? Ще кажеш ли на Шелби?
Е, точно това си мислех да направя, всъщност.
Добре. В деня, в който кажеш на Шелби кой си, аз ще кажа на Остин.
- Съгласен. - Съгласна.
Провери в албума на випуска.
- Може би е чужденка. Супер, а? - Абсолютно. Това е... Това е наистина супер.
Вижте, няма начин да я изпусна. В смисъл, има нещо между нас.
- Мерси. - Добре ли си?
Изпъни си краката. Опъни ги, по-опънати.
Какво правиш? Бриана! След завъртането е, "пеперудата".
- Не, не е. "Сирената"! - Да!
О, Боже. Не мога да дочакам соло изпълнението си!
Че как ще играеш соло без партньорка?
Толкова е мистериозен, но е и наистина открит в същото време.
В смисъл, опасен, но и безопасен. Див, а и кротък.
Ще се преоблека.
Не мога да повярвам, че ще кажеш на Шелби, че си бил ти.
Сам, тя осъзна, че е намерила своя Зоро. Ще бъде поразена.
- Сега, гледай и се учи. - Късмет.
- И, о Боже, когато ме целуна, аз... - Стега вече, де.
Мадисън, мисля, че за нечий гръб се е лепнало зелено чудовище, наречено г-н Ревност.
- Шелби, скъпа, как си? - А ти си?
Да. Нека ти припомня.
- Зоро. - Имаш предвид "нищо".
- Кой е тоя? - Това е Картър Фаръл.
Момчето, от което преписа по Алгебра.
Оня, дето си пада по анимацията?
- Аз съм отпред. - Побързай.
- Пусни ме отпред. - Слушай.
Онази вечер бях сериозно настинала, и изпих цяла бутилка "НайКийл".
- Просто не бях на себе си. - Но аз мислех, че имаме нещо като връзка.
Слушай, ние нямаме нищо.
Двамата сме от съвсем различни класи.
Нека всичко си остане както преди, ще общуваме само...
...когато преписвам по Алгебра, става ли?
- "Става ли?" - Това не сме го тренирали!
Беше страхотно?
Добре ли си?
Ако си мисли, че ще ме разкара просто така, значи е луда.
- Момчета, не съм сигурен за това. - Хайде.
- Довери ни се. - Питахме всяко момиче...
...дали е било с теб на бала. И тези казаха "да".
- О, не. Не, не, не. - Остин! В теб ли е телефона ми?
- Момчета, стига. - Зядай.
Добре! Остин Еймс!
Да се яви претендентка номер 1!
Тя се е преселила от Удланд Хилс, обича да събира мидени черупки...
...да се разхожда по плажа и да свири на туба.
Моля, аплодисменти за Миси!
- К'во ста'а, Остин? - Благодаря, че дойде, Миси.
- До после, Пич. - Мъртви сте.
Добре, добре, ред е на кандидатка номер 2!
Тя е ниско подстригано младо момиче, което се интересува от...
...2-рата Световна Война и диетична храна. Представям ви Хелга.
Благодаря.
Толкова сте мъртви.
- Добре, добре, следващата е... - Достатъчно. Момчета, я стига.
Виж, много си красива? Но аз не съм твоя принц.
- Ще си хванеш гадже, на не мен. - Благодаря, Остин.
- Опа, неприятности. - Дейвид, престанете веднага.
Ти си лошо момче и тениската ти е ужасна.
Всички по стаите.
Здрасти, Раян.
Не е честно!
Глупост, глупост, глупост, глупост.
Приета? О, няма да стане.
- Ей. Има ли нещо за мен? - Всъщност...
...имаш препоръчано писмо от Ед МекМеън,
...пише, че току що си спечелила 1,000,000 долара.
Не ги харчи наведнъж.
Трябва да разбера коя си. Не мога да спра да мисля за теб.
Моля те, кажи ми коя си.
Добре.
- Името ми е... - Сам!
- Не видя ли знака "Не ме бизпокойте"? - Не, видях го.
До къде стигна с доклада ми? Трябва ми за петък.
- Работя върху него. - Ами, побързай.
Толкова ме изнервя това чакане.
Представи си колко нервна щеше да си, ако трябваше сама да си го пишеш.
Боже, права си.
Може ли този път да го направиш, да прилича на правено от мен?
Постоянно ме карат да обяснявам защо звуча толкова умна на хартия...
...и толкова не-умна на... не-хартия.
- Сам? Ще дойдеш ли долу? - След малко.
Веднага!
Веднага се връщам.
Побързай.
Кой ли пък е този Номад?
"Пепеляшке, да не би да не ми говориш, защото...
...разбра, че всъщност съм...
...Остин Еймс?"
Сам е Пепеляшка?
- Влязъл съм. - Остин!
- Остин. - Какво?
Какво става?
Нищо.
Нека позная. Мислиш си: "Наистина ли USC е правлиния избор?"
Ами, да. Мислих много за това...
Не се притеснявай. Правим верния избор.
Добре.
Аз съм, Остин. Пепеляшка, от танците.
Най-после ме намери.
О, не.
"Виж, Остин, живея в свят... "
пълен с хора, които се правят на такива, каквито не са.
- Правят се... - "Липсваш ми. Не искам... "
Готово.
- Как си? - Добре.
- Са миене ли? - Не, може би малко обвързване.
Искам да кажа, нали Пепеляшка би желала това.
- Какво каза току-що? - Това съм аз, Остин.
Аз съм Пепеляшка, момичето на мечтите ти.
- Виж, аз живея в свят... - Ти?
Какво правиш тук?
Аз съм Пепеляшка. Дойдох да видя своя принц.
Това е малко странно, 'щото аз съм Пепеляшка.
Всъщност, аз съм най-Пепеляшковата Пепеляшка на света.
Дами, дами... Вижте, не съм толкова глупав?
Момичето, което срещнах на танците, изпусна нещо на пода.
- Какво беше? - О, това е лесно.
- Пантофка. - Не.
- Всъщност - портмоне. - Не.
Риба.
- Риба? - Това беше първото нещо...
...което ми дойде наум. Ти пък каза портмоне. Какво е това?
Остин?
Виж какво направи сега. Винаги проваляш всичко.
Аз трябваше да съм Пепеляшка. Аз съм по-голяма.
С около минута и 26 секунди. И винаги ми го напомняш!
- Може би това ще ти припомни. - Не.
Ела тук!
Мъртава си. Ще те убия!
Бри?
Ще те убия! Слез от мен!
- Това е, защото ми открадна идеята! - Тате, това не е ли нашата кола?
- Мразя те! - Аз те мразя!
- О, не! - Само не...
- Не лак! - Не лак!
Това е той.
- Чудесно. Върви. - Не.
Хей.
Какво да бъде?
Знеш ли какво ме побърква?
- Да ти вземат поръчката? - Не.
Останалите да ме комндват.
- Защо ще го правиш? - Не познаваш баща ми.
Понички с риба? Кой ги прави?
- Едно кафе. Благодаря. - Извинете, госпожице?
Случвало ли ти се е някога да разкриеш душата си пред някого...
...а той да не отвърне?
Да.
Чувстваш, че да бъдеш себе си не е достатъчно.
- Да. - Сякаш си с маска.
Точно така се чувствам.
Искаш да си честен с този човек, да му кажеш "Това съм аз.
Аз съм тази, която търсиш."
Да.
Остин...
...Аз... -Сам!
- Момент. - Не, веднага.
Не.
Благодаря за всичко, Сам.
Пак заповядай.
Bonjour, шантави жаби. Това е училищната станция:
Не поливайте моравата и не мокрете колите си.
И помнете, билетите за големия мач са на привършване...
И тогава ни каза, че ще опита да открадне...
... Остин от теб, дори да е последното нещо, което ще направи.
Доведената ни сестра е толкова озлобена.
Продължавай.
И тогава тя измисли цялата тази работа за Пепеляшка.
Намери отнякъде и-мейла на Остин...
...и го използва, за да започне цялата тази афера.
Щяхме да ти кажем по-рано, но тя заплаши да ни убие.
Тя е такова чудовище.
Виж, ако не ни вярваш провери тези и-мейли.
Представя се като "Момичето от Принстън 818", но името и е Сам Монтгомъри.
А ние сме Бриана и Габриела.
Значи тази малка крадла на гаджета си мисли че може да си играе с мен?
Е, ще видим това.
Остин много закъсня днес и помоли да прочетеш това в ефир.
"Пепеляшке...
...ако слушаш, твоят принц иска да се видите след мача."
Искам най-после да разбира коя си.
Картър! Говорих с него. Не като Пепеляшка.
Като самата себе си - Сам, и той не ме мрази.
Значи му каза всичко?
Не, не всичко. Не и частта за Пепеляшка.
Но ще му го кажа веднага след мача. На каубой ли се правиш?
- Мислиш ли, че приличам на каубой? - Разбира се.
- Кого ще бием? - Лансърс!
- И кога ще ги бием? - Петък!
Добри новини. Току-що разговарях с Ханк Кол.
Ако играеш добре в петък, бъдещето ти в отбора на USC е гарантирано.
Чудесно, тате.
И кой ще ни донесе победата?
- Остин! - Не ви чувам!
- Убий Лансърс! - Остин!
Мажоретките ще ви изнесат пиеса, за да повдигнат малко градуса.
Обичам не, Шелби!
Благодаря.
"Имало едно време един голям, дебел, шантав жабок.
Той имал красива приятелка, а баща му бил най-влиятелния човек в града.
Но все пак не бил щастлив.
Трябвало да си намери принцеса, тя да го целуне...
...да го превърне в принц, и да избягат заедно.
Една нощ, след като мазният жабок се отървал от своята супер-готина-красива...
...умна-популярна приятелка, той срещнал принцесата."
Ваше височество.
"Уви, се разбрал, че нашият жабок, не само криел самоличността си,...
...но също имал тайна интернет връзка с момиче, представящо се за "Момичето от Принстън. "
Това е лошо.
Скъпо момиче от Принстън, не мога да дочакм момента, в който ще се срещнем.
Ти си единствената, която ме опозна в действителност.
Момчето, което не иска да играе в футбол в USC,
но иска да бъде в Принстън с теб.
- За какво говорят? - Нищо.
Скъпи Номад, искам да ти кажа коя съм, но съм уплашена!
Страх ме е, че ще ме отхвърлиш.
А и никога не съм се целувала преди.
- Не мога да повярвам, че са прочели имейлите ми. - Да тръгваме.
Но и принцесата имала тайна.
Тя въобще не е благородна, а измамница, загубенячка и сервитьорка.
Да!
Някакво обяснение за това?
И кого да попитаме дали това е истина?
Аплодисменти за фалшивата принцеса, сервитьорката, Сам Монтгомъри!
Сервитьорка! Сервитьорка! Сервитьорка! Сервитьорка!
Хайде.
- Сам! - Разкарай се!
Но, Сам, имаш писмо от Принстън.
Какво пише?
Не съм влязла.
О, не!
Ти учеше толкова много.
Не мога да повярвам, че си помислих, че имам шанс.
Сам, сърцето ми е разбито.
Животът е толкова несправедлив.
Е, погледни го от добрата страна.
Имаш работа в ресторанта до края на живота си.
Искаш ли бисквитка?
Много са вкусни.
Хора като нея не са от нашия свят, Остин.
Сам, какво правиш?
Опитвам се да изчистя подовете.
Хайде, скъпа, стани.
Какво смяташ да правиш с живота си?
Аз съм сервитьорка. Правя това, което правят сервитьорките, Ронда.
Скъпа, какво ти става? Дори не осъзнаваш каква щастливка си.
Виж, имаш цяло семейство зад гърба си.
Ние ще де бием за теб.
А ти ще се бориш за себе си.
Мамо!
- Сам съсипа стената. - Какво?
О, така ли? Ще ти го удържа от заплатата.
И какви са тия тъпи думи?
"Никога не позволявай на страха да проваля живота ти. "
Добре. Ще се заличи с малко боя.
Хайде, момичета. Сам, тази вечер ще трябва да измиеш басейна.
Не.
Моля?
Добре ме чу. Напускам.
Напускам тази работа. Напускам това семейство. Изнасям се.
О, и къде ще живееш?
С мен.
Не можеш да ме разиграваш.
Знаеш ли какво, Фиона?
Ти промени косата си, носът си, лицето си...
...дори и татковият ресторант.
Но никога няма да промениш мен.
Чакай, Сам.
Още една крачка и си уволнена.
О, не. Няма да се наложи, защото и аз напускам. И знаеш ли какво?
Единствената причина, поради която блъсках всички тези години бе това момиче.
Сега тя не ти е робиня и нищо не може да ме спре да ти сритам големия задник.
О не, не. Само не лицето. По-ново е от това на момичетата. Натупай тях!
- Мамо! - Ронда? Ронда!
Не си заслужава.
- Права си. - Знаеш ли к'во? И аз напускам.
И аз. Хей, Ронда. Елеонор. Чакайте, трябва ми превоз.
Чао.
Е...
Чао.
Прати ми сметката.
Фиона си помисли, че наистина ще я удариш.
И повече щях да направя.
И представа си нямах, че си такава.
Да, но аз винаги съм знаела каква си.
Ронда...
...сигурна ли си, че така е добре?
Сам, нямаш друг избор.
Не се бях чувствала в дома си от много време.
По-добре е от къщата на сем. Адамс.
- За какво си мислиш? - Трябва да направя нещо довечера.
Не ме чакай, става ли?
Добре дошли за началото на мача между "Саут Бей Лансърс"...
...и "Норт Вали Файтинг Фрогс"!
Голямо "Добре дошли!" на завърналите се фенове на 38-мия ежегоден мач!
- Я скивай! - Скивай, на 3 часа!
- Хей, сервитьорке! - Какво прави тук?
Какво правиш тук?
Сам.
- Знам, че си мислиш, че съм някакъв... - Страхливец? Езмамник?
- Изслушай ме. - Не, ти ме изслушай.
Ти ме излъга кой си всъщност.
Никога не съм се правила на такава, каквато не съм. Това бях аз през цялото време.
Бях самата аз, когато ме изложи пред всички.
Не съм дошла да те обвинявам?
Дойдох да ти кажа какво е чувството да се страхуваш да признаеш кой си.
Страхувах се. Но вече не.
Всъщност въобще не ме интересува какво мислят другите за мен...
...защото вярвам в себе си. Знам, че някои неща ще се оправят.
Нищо че нямам семейство, нито работа, нито пари за колеж.
Единственото, за което съжалявам си ти.
- Горе главите. Йо, 5 минути. - Идвам.
Знам, че момчето, което ми изпрати тези имейли е някъде в теб.
Но аз не мога да го чакам...
...защото да те чакам е все едно да чакам дъжд в пустинята:
Безполезно и разочароващо.
Сам.
- Сам. - Хей, какво правиш тук?
Ронда ми каза, че може да си тук. Реших, че може да имаш нужда от приятел. Ела.
Сам, много се гордея с теб. Ти...
Разкара мащехата си и Остин само за един ден. Как се чувстваш?
Ще ти кажа, като си поема дъх. Къде ще ходим довечера?
Ами, всъщност си мислех да идем на мача...
...но ще разбера, ако не искаш.
Не, ще дойда.
Наистина? Ще отидеш на мача?
Да. Вече мога да го преодолея. Ще ми е за първи и последен път.
И освен това, ако не дойда, кой ще ти обяснява правилата?
Харесва ми дрехата ти. Като кого си облечен днес?
- Себе си. - Мисля, че така изглеждаш най-добре.
Благодаря.
Хайде, всички. Не бяха ли страхотни? Нека го чуем от тях.
Аплодирайте мощно нашите мажоретки. Вдигнете малко шум.
Остин и аз почти се събрахме. Още не е официално, но се сдобрихме.
- Извинете, момчета. - Извинявайте.
Хайде, всички. Пригответе се. Ато ги и тях!
Радвам се, че дойде, Сам.
Представям ви настоящите шампиони, любимите ви - "Файтинг Фрогс"!
"Ленсърс" и "Фрогс" влизат на терена...
...за да покажат кой е по-добър.
Победитулят от днес отива на плейофите на щатското първенство.
Остин.
Остин. Всичко ще е наред, приятел. Това е големият ни шанс?
Съсредоточи се и ще победим.
- Всички разчитаме на теб. - Анди!
Хей, Чък. Как си, приятел?
Хайде пак! Още веднъж.
От мача остават само девет секунди.
- Жабите се нуждаят от един тъчдаун за победа. - Обичам футбол! Обичам футбол!
Обичам футбол!
Остин! Остин! Остин! Остин! Остин!
Картър, мислех, че мога да се справя, но не мога. Трябва да вървим.
Знаеш ли какво? Ще ти кажа как е свършил?
- Хайде! - Направи го!
Това е. Това е шансът ти, Остин. Единственият ти шанс.
- Съжалявам, момчета. - Къде отиваш?
Какво...? Какво...?
Какъв ти е проблема?
- Какво правиш? - Махам се оттук.
Какво? Отказваш се от мечтата си!
Не, татко. Отказвам се от твоята.
Това е твоят мач. Разбий ги.
Заместникът на Еймс е с номер 23, Раян Хенсън.
- Остин! - Остин! Върни се тук!
Остин, какво правиш?
Има нещо, което искам да направя от доста време.
Съжалявам, че чаках дъжда.
Всичко е наред.
Не!
О, Боже.
Тъчдаун! "Файтинг Фрогс" спечелиха. Направиха го. Спечелиха мача.
О... Май ще ми хареса във висшето.
В този ден ние спечелихме нашата игра.
Това, което бе най-важно е, че открих своя принц.
И много лоша настинка.
След това всичко си дойде на мястото.
Татко беше прав. Наистина имаше нещо важно в книжката с приказките.
Вземете тази и двете отпред.
Платила съм, за да паркирам на тези места!
Всъщност продавам колата ти, Фиона. Трябват ми пари за колежа.
За каква се мислиш, че да ми продаваш колите?
- Всъщност те са нейни. - Да. Мои са.
Аз съм съдия изпълнител. Виждала ли сте това преди?
Никога не съм го виждала.
А това отдолу не е ли вашият подпис?
Никога не съм виждала завещанието на съпруга си.
Страхувам се, че трябва да ме последвате до умастъка, госпожо.
Това тайно завещание прехвърли къщата, и всичко на мое име.
Оказа се, че доведените ми сестри знаят къде е скрила Фиона писмото ми от Принстън.
Намерих го!
Ресторантът на баща ми бе преправен до предишната му класа.
А мащехата ми работеше при мен.
Тя изработваше надницата си, чистейки подовете в "При Хол"...
...под наблюдението на новия ми партньор.
А сестрите ми? Те най-после си намериха роли в живота.
Бащата на Остин най-после свали мерника си от USC.
А Картър си намери работа в шоубизнеса.
Всичко е възможно, ако повярваш.
Той завърши актьорско майсторство.
И в допълнение към това...
...Картър си хвана гадже.
Долината Сан Франциско беше чиста и красива...
...след голямата буря.
А що се отнася до Остин и мен, той най-после ми върна телефона.
Ходехме в Принстън заедно и живяхме щастливо за вечни времена.
Толкова за сега. Ей, аз съм просто свежарка.