Oу!
Oх! Спагети с Предпазител.
- Това кръв ли е? - Не, това е само...
Oх! Почистване на пътека 12! Някой?
Имаш ли нужда от помощ при почистването, тате?
- Аз съм в повърнато! - Добре ли си?
- Все още ли имаш нужда от помощ? - Не, обърса достатъчно с гърба си.
О, отврат! Къде са лепенките?
- Тате, още боли. - О, нека погледна. Дай да видя.
Нора, къде са ...
Джейк сложи кофа върху главата на Джесика и се заклещи.
А когато се освободиш, предай на родителите ми,...
че наминах да им кажа, че започнах работа днес в рекламна агенция.
Нора... Нора!
- Татко, малко помощ! - Нора!
Нора!
Добре ли си?
- Надценявате се, господине! - Съжалявам.
Тоест, ще... Ще се обадя... Просто съпругата ми е изън града.
Хей, хей, хей, хей, хей. Ела тук. Ела тук.
- Тате, може ли вече да убия Джейк? - Не, първо ще довършиш измиването на колата.
- Тате, можеш ли да ми залепиш лепенката? - Да, да. Хайде. Хайде.
- Да вървим. Добре, хайде. Всичко ще бъде наред. - О, Джейк?
- Дай ми лепенките. - Това е последния път в който слагаш кофа на главата ми!
Боли ли? Добре, хубаво.
Ето го. Добре, хубаво. Хубаво.
Хей, Найджъл, искаш ли да иглаем на дартс?
Не! Никакъв дартс! Казах вече!
- Ало? - Здрасти. Как е?
О, всичко е наред. Аз само, ъ-ъ... Сега влизам. Точно, ъ-ъ, правя вечеря.
- Да. - Тате, гледай!
- Не е ли супер? - Как си?
- Добре, предполагам. - Извинявай, тате!
Искам да кажа,че ми е малко странно с всичкото това свободно време.
- Сигурен ли си, че всичко е наред? - О, мила, всичко е наред.
Мога да се справя.
Добре, нали знаеш, просто съм свикнала да мобилизирам организацията.
- Затова си помислих... - О, не. Те са като котета.
- Уоу! - Извинявай, тате!
Ъ-ъ, ами, тогава, може би момента е подходящ, да поговорим да остана няколко допълнителни дни.
- Моля? Няколко дни? - Ъ-ъ, горе-долу 14.
Какво казах за стреличките?
Това са много дни, Кейт, и наколко големи игри.
Добре, но имам план. Добре, ще го караме ден за ден...
и ако вече не издържаш или децата направят бунт...
ми се обаждаш, прибирам се, край на пътуването.
Ами, ъ-ъ, звучи добре. Звучи добре.
Оцелих го в лицато!
Добре, мили, благодаря ти, че го правиш. Дай ми някой.
Ооо. Ъ-ъ, знаеш ли какво? В момента си пишат домашните...
и са на математиката, ъ-ъ, триг.. - "тригонометрията" , в която и двамата с теб не сме много добри.
И, ако знаеш колко са сладки. Направиха си групичка...
и си помагат взаимно, и, ъ-ъ, съ като мънички, ъ-ъ...
мислителчета.
И ще ми е много неприятно да ги прекъсвам сега.
Ами, предай на всички, колко ги обичам и ми се обади след вечеря, нали?
- Добре. Ще ти се обадя. - Чао.
- Хайде, татко. Не се крий в килера.
Бъди мъж!
Двете седмици ще минат, като нищо, хора. Ще видите.
Да бе, вярно!
Дабе, вярно.
Да?
- Хей. - Какво става?
- Може ли? - Да.
Виж, майка ти няма да се прибере още две седмици.
Какво?
Добре. До сега приемах добре...
цялата тази работа с Искам да имам всичко в която сте двамата с мама ...
"1-во" защото Сара покрива ролята на оплаквачка...
и "2-ро" защото имам изгода от увеличението на заплатите ви...
по малко плосък, но същевремено много приятен начин.
Но, татко, огледай се. Днес следобяд, Майк висеше от покрива...
Найджъл използваше Ким за дъска за дартс...
и ти използва сина си за парцал.
Може да кажеш, че съм луда, тате, но нещата започват да стават доста извратени наоколо.
Трябва да наема помощница.
Като детегледачка ли? Добре, това въобще няма да стане.
Татко, просто се обади на мама и и кажи, че имаме нужда от нея.
Не мога да направя това сега, не и след всичката работа, която е свършила.
Просто няма да е честно.
Тогава, защо не изкарваш малко повече време у дома?
Мила, това е малко невъзможно в момента.
Имам голяма работа, работа, която обичам.
Ще трябва да повикам подкрепление.
Здравейте.
Ъ-ъ, казвам се Том Бейкър, и искам да наема домашна помощница.
Ъ-ъ, имам 12 деца.
Всъщност, говоря сериозно.
- Само 12. - Дванадесет.
Само две са. О, плюс още десет.
Колко деца? Ами, когато дойдете ще ги преброим.
Ами, 12 са. Но едното не живее с мен...
и едно няма да го видите, защото винаги е много ядосан.
Ъ-ъ, дузина?
Само..само...само 12.
Здравейте. Нека да си затворя сам.
- Здрасти, тате. - Здрасти, Майк. Какво става?
- Марк. - Да. Марк. Какво има?
Не мога да схвана това домашно.
Знаеш ли какво? Ще имам една игра, за която не съм много добре подготвен.
Ще може ли, да помолиш някоя от сестрите ти, да ти помогне?
Да. Добре.
Забрави.
Здравейте. Да, бихте ли ми направили една услуга...
да изпратите 12 възглавници в стая 504?
Да.
Благодаря ви.
Ммм. Това ще бъде хубаво.
"Здравейте, деца, трябваше да отида на работа.
"Лорейн и Ким, вие отговаряте за закуската.
Хенри и Джейк, за обяда. Чарли, за откарванията. "
Хайде, Чарли. Ще закъснеем.
Готини седалки, Бейкър.
Наложи се да закараме малкия си брат до началното училище...
ако нямате нищо провтив.
Какво е станало? Да не би мама и тате да са се върнали във фермата?
Знаеш ли какво? Това перчене взе да остарява.
Всъщност, тепърва започвам.
- Нима? Какво още предлагаш? - Да.
- Не искаш да знаеш, човече. - О, но искам да знам.
Чарли! Чарли, Чарли, спри.
Спри. Просто ги остави, става ли? Моля те.
Да, Чарли. Остави, и се върни...
чак във фермата.
- Чарли, върви. - Върви.
Хей, Джил, наистина имам шанс с този отбор.
Те са 2-0. Изкачват се в националната ранклиста...
и не се спират пред нищо.
- Здравей, тренер. - Здрасти, тинейджър, как е?
- Трябва да поговорим. - Разбира се.
- Виж, тате, ъ-ъ... - Хей, момчета, престанете!
Добре, тренер!
Знам, че си много запален по новата си работа...
- но новото ми училище... - Пресата чака, Бейк!
- Отвън ли са? - Да. Хайде. Обличай се. - Може ли да го довършим по-късно?
Здравейте, деца. Как беше в училище?
Мисля, че най-хубавата част беше закъснението ти с 45 минути.
Знаете ли какво? Имаше състезание днес.
Имаше 20,000 човека на трибуните, и просто не можех да си тръгна.
- Ето. - О, нарисувал си картина.
"Моето най-любимо място на света"
Това къщата в Мидланд ли е?
Президента Герхард и аз те чакаме от половин час.
Съжалявам. Съжалявам. Трябваше...
Знам, че си имаш отговорности в къщи, но това е важно.
Това е твоя шанс, твоя момент, не техния.
Какво ти става? Какво правиш?
Откакто те познавам искаш това.
Просто не искам да те видя, как се проваляш.
Ще измисля нещо.
Трудно е да се повярва, че някой толкова красив, като вас...
може да роди 12 деца и да изглежда привлекателно, като вас.
О, много мило.
Предполагам, че камерата не е уловила бедрата ми.
Кажете ни, нормално ли ги родихте?
Ами, ъ-ъ, след шестото, те просто сами си излизаха.
- Защо не ни прочетете нещо от книгата?
О, не знам. Не. Нека хората първо си я купят и после да я прочетат.
- О, хайде. - Публиката го иска.
О, добре. Добре.
"Някой, ъ-ъ, ми казват мамо.
"Други ме наричат основен родител.
Но и двете означават едно и също нещо: шофьор. "
Знаете ли, звучи така, все едно със съпруга си държите къщата под контрол.
О, ами, късметлийка съм, че го имам, определено.
Деца, на килима! Веднага!
Татко!
Колежани?
- Какво става тук? - Къде е Чарли?
- Отиде в Мидланд за днес. - Мидланд? Днес е учебен ден.
- Той мрази училище. - Разбира се, ти не би могъл да го знаеш, защото не си си вкъщи.
Това е на път да се промени, Сара Бейкър.
Защото, тъй като не мога да отида на работа, без вие да забъркате нещо...
и не мога да си остана в къщи, без Шейк да ме притеснява...
доведох работата си вкъщи.
Момчета, запознайте се със семейството. Семейство, запознайте се с отбора.
- Как сте? - Как сте?
Добре, ние ще сме в дневната. Имаме много работа.
Не искам никакви прекъсвания, освен ако не е спешно. Ясно ли е?
Добре. Сега отивайте да си пишете домашните. Да вървим, момчета.
Добре, първи екип, подредете се!
Добре. Добре. Добре.
Удряш ги прекалено високо. Искаш да ги удариш ниско.
Двадесет и четири.
"ОБИЧАМЕ ТРЕ..."
Тате, хайде!
Хей, как е Ню Йорк?
Здравей.
Добре, трябва да вървя вече.
Обичам ви.
"ОБИЧАМЕ..."
"ОБИ..."
Не се говори така, освен ако е на шега!
Нещо ми подсказва, че си имал неприятен случай с тези момчета, Марк.
Свалиха ми очилата.
Дочух, че си се закачал със семейството ми.
Дори не познавам семейството ти, загубеняко.
- Вече го познаваш. - Латето ми!
Тренер, дайте ни цитат.
Насилието поражда насилие.
Добре, това преля чашата.
Не си изпълнявате задълженията. Биете се в училище. Нещата са извън контрол.
От този момент нататък, вие всичките сте наказани.
- Какво е "наказани"? - "Какво е наказани?"
Ще ви кажа, какво е наказани. Освен ходенето на игрите...
отивате на училище; връщате се от училище;
пишете си домашните; вършите си домашните задължения;
лягате си; и това е всичко.
- Но това е... - О, да, Сара, знам. Това е гадно.
- Но това е положението. - Означава ли това, че не можем да отидем на партито на Дилан?
- Означава точно това. - Но ние вече му купихме подаръци.
Ще го пропуснете!
Сега, по леглата!
Хей, Гънър. Искаш ли да се качиш на леглото? А?
Хайде.
- Здравей. - Догодина, да ангажираме и Хора на Мормонския приют.
Какво стана със Забоди опашката на магарето?
И на края заобикаля, и защитата дърпа. Това си ти, Бътлър.
Отивам на рождения ден на Дилан. Кой идва с мен?
Да!
Здравей... О.
Бразилска тинеста змия. Яде по един плъх на седмица.
Здравей, Дилан. Искаш ли да поиграем с топката, която ти подарих?
Ъ-ъ, бавачката ми трябва да се консултира с татко...
който трябва да се косултира с мама, която ще каже, че е неподходящо действие за загуба на време.
Хм, прозвуча ми, като да. Донеси я, Майки.
И, Ониъл трябва да свали първия който се покаже отстрани.
Бягай, Били! Бягай!
Деца?
Вземете децата ми. Ще се срещнем в къщата.
- Готови! - Давай!
Сара Бейкър, слизай, веднага!
- Няма начин! - Не ме карай да идвам!
О, Боже! Ще гръмне!
Aaaaх!
Това беше най-хубавия ми рожден ден, тренер.
Вашите деца никога повече няма да играят с Дилан!
Съжалявам за ръката ти, Дилан.
Здравей, Шейк.
Имаш ли представа, какво може да стане с програмата? Не говори. Слушай.
Не искам играчи в къщата ти и не искам децата ти в отдела.
- Ето го! - Тренер! Тренер! Как ще се отрази това на играта в събота?
Тренер, как ще отговорите на данните, че не можете да се справите?
- Това детска градина ли е или футбол? - Сара от Евънстъл, говориш с Кейт Бейкър.
Мамо, Сара е.
Здравей, Сара. Всичко наред ли е?
- Ела си незабавно. - Искам да говоря с нея!
Не, хора!
- Искам да говоря с нея! - Момчета, спрете!
Ало?
Виж сега какво направи.
- Татко? - О, Нора.
Благодаря ти, че дойде. Благодаря, благодаря. Оценявам го.
- Звучеше доста отчаян по телефона. - Да. Те са... навсякъде.
Ей, хора?
- Здравей. - Току що говорих с децата.
Да, знам всичко. Дилан е бил в болницата.
Чарли е на път да бъде изключен. А Нора си взема почивка от първата си работа, за да гледа децата?
- Не може ли да го направим по-късно? - Не, Том.
Ти ми обеща, че ще ми кажеш, ако не можеш да се справиш.
Правя, каквото мога. Моля те, нека поговорим по-късно.
Чао.
- Какво има? - Турнето приключи. Отивам си вкъщи.
Размърдайте се, хора. Трябва да сложим вечерята.
Здравей, аз съм. Добре, прибирам се.
Така, знам, че ще бъде малко трудно.
От издателството уговориха, Шоуто на Опра Уинфри да снима утре у дома...
което е, знаете, страхотно, но наистина ще ми е нужна вашата помощ.
Става въпрос за Бейкър на пълна сила. Момчета, вие чистите отвън,момичетата вътре.
Искам всичко да е подредено, приятно и чисти дрехи.
И, Том, ако може да нагледаш само едно последно нещо наистина ще го оценя.
Става ли? Добре, чао.
Звучи, като че ли някой го прецакаха.
Прецакаха!
Мамо!
Бийнс, добре ли си?
Обличайте се, деца.
Здравейте.
О, аз съм. Да. Полета ми бе отложен. Загубиха ми багажа.
Ще пристигна възможно най-скоро. Съжалявам.
Добре. Тези са хората на Опра!
- Чиста ли е къщата? - Работим по въпроса, Кейт.
Добре, ще се видим, като се видим.
Добре, момчета, хубава работа! Сега влизайте и се изтупайте.
Хайде! По-бързо! Побързайте! Да вървим!
Камиона пристигна!
Трябва ни топла вода! Внимавай, тате!
Не разхвърляй в кухнята!
Ехо? Къщата на Бейкър?
- Да. Вие момчета от Опра ли сте? - Да, господине.
- Тя наистина ли ще дойде тук? - Всеки момент.
Добре, ами, знаете, разполагайте се.
- Добре. - Да вървим, момчета.
Добре. Нека да се разположим тук.
- Почука ли? - Изритали са те от отбора.
Я виж, кой решил да става родител!
Внимавай с отношението, Чарли.
Не ми харесва този град, тате. Връщам се в Мидланд.
Няма да прекъсваш училище, и няма да изоставяш семейството.
Кое семейство?
Откакто се преместихме, всеки гледа да е номер едно, особено ти и мама.
Майка ти и аз правим това, което мислим, че е най-добро за всички.
Уоу, уоу, уоу. Нима прие тази работа заради нас?
Прие я, защото в колежа си бил загубеняк, докато Шейк е бил суперзвезда.
Ако искаш своя момент слава, ако искаш да имаш всичо, прави това, което трябва.
Но престани да повтаряш репликата за по-щастливото и силно семейство.
Преместването беше заради теб! И знаеш ли какво?
Не съм дъжен да седя и да плащам за житейски избор. Тръгвам си.
Оставаш.
Ще ме накараш ли?
Чарли, обичам те.
Искам да имаш най-добрия живот.
А това означава, да вземеш диплома.
Когато завърша, си тръгвам
Хей, Чарли, добре ли изглеждам за националната телевизия?
Знаеш ли, стана пълен гадняр откакто се преместихме тук!
- Всички станаха гадняри, откато се преместихме тук.
Чарли?
Мама се прибра!
- Мамо! - Мамо!
- Мамо! Не заминавай повече! - Здравей.
- Мамо слушай. Ето проблема. - Липсваше ми скъпи.
Добре, татко е стресиран до безкрай.
Чарли е на крачка от изправителния, а Марк е...
Добре, Опра идва. Ще го обсъдим по-късно. Ето така.
- Както и да е. - Просто искам всичко да е готово.
- Какво става с Чарли? - Добре, благодаря. А ти как си?
- Съжалявам, здравей. - Здравей. Изхвърлиха го от отбора по футбол.
- Моля? - Не се питеснявай. Ще го оправя.
Шейк. Президент Герхард.
- Том. - Том, трябваш ни за малко.
Моля те, не умирай, Бийнс.
Университета е готов да направи инвестиция в програмата...
но искаме някои гаранции.
- Какво значи това? - Искаме да знаем, дали си отдаден на футболната програма.
Трябва да решиш кой прави тестото и кой го пече.
Та какво ще бъде, Том?
Том, взел ли си дрехите ми от химическото?
Да, скъпа. В гардероба са.
Ами, май съпругата отговори на въпроса.
Името на съпругата е Кейт, Шейк.
Какъв смотаняк.
Искаме отговора до понеделник, Том. Срещата свърши.
Добре съм.
Обичам те.
Ще отида да се приготвя.
Съжалявам, татко.
Какво е това?
Ханк остана за през ноща. Това проблем ли е за теб?
Да, проблем е! Знаеш, че е забранено.
Уоу, шефе. Виж, Нора е голямо момиче.
Сега е подходящия момент...
да бъдеш много, много тих...
шефе.
Сега се обличайте и слизайте долу.
Уоа.
Просто...Не мога да повярвам, че си оставил нещата да стигнат до тук.
- Не мога да повярвам. - Какво да ти кажа?
Не избра най-подходящия момент да правиш кариера.
О, добре, да. Дори не искам да започвам с тази тема.
Ти ми каза да отида в Ню Йорк. Г-н Мога да се справя.
"Всичко ще бъде наред. Отивай, Кейт!" Ще ми помогнеш ли?
Да не би да ми казваш, че не си искала да отидеш в Ню Йорк?
Не. Искам много неща. Както и ти.
- В това е проблема. - Нещо не става.
- Да. Това казвам и аз. - Имах предвид ципа.
Нека просто преживеем следващия час, става ли?
- Добре. - Добре.
Добре, всички. Знам, че беше тежък ден...
но имам нужда от всички ви, и ще е наистина хубаво ако сложите за малко щастливо изражение.
Всичко е прекрасно. Ние сме голямо, щастливо семейство.
Ако можете, запомнете репликите, които ви казах да кажете на Опра.
Ако не можете да ги запомните, не казвайте нищо. Широки усмивки. Да ги видя.
Мамо, г-н Бийнс умря.
На никой не му пука за глупавата ти жаба, Фед Екс.
Не ме наричай така!
Да не си посмяла да го наричаш така!
- Добре! Хей! - Спрете! Спрете!
Как се казваше в онази реплика?
Ъ-ъ, "Голямо Щастливо Семейство. "
Добре, обаждам се на Опра, веднага.
Само казвам, че семействата са неизбежни.
Те са, като смъртта или данъците.
Означава ли това, че не искаш деца?
- Остави го! - Ехо!
Виж ги... Те са чудовища!
- Мила, не може наистина да искаш товаа. Нали затова си с мен.
Нора! Хайде! Нуждаем се от теб!
Настъпваш ме! Спри!
Найджъл, слез от главата на брат си!
Махни се от мен! Никой не се интересува от мен!
- Никой не се интересува от мен! - Марк, какво става?
- Марк! Марк! - За какво говориш?
- Перфектна съм! Никога не съм правила нещо такова! - Не! Стига с това!
- Хей! Хей! - Не, не искаш да идваш тук.
Не, това е възможно най-лошия пример, за щастливо семейство.
Защо аз съм единствения нормален в семейството?
Можеш спокойно да спиш на дивана.
Прочете ми мислите.
Татко, вие с мама ще се разведете ли?
Ела тук. Съжалявам. Съжалявам.
Марк го няма.
- Марк го няма. - Какво?
Хей, тате.
Онова, което казах... прекалих.
Забрави го.
Беше прав.
Марк!
Здравейте.
Марк е избягал. При вас ли е?
Не, ще дойдем да помогнем с търсенето.
Ето ме! О.
- Марк е изчезнал. - Oх.
Дай на максимална скорост. Томи Максималния.
Да вървим.
Изглеждам страхотно.
Не ме ли чу? Брат ми е изчезнал!
Не. Не ме ли чу? Дават ме по телевизията!
Това пък какво беше?
О, какво искаш?
Сина ми, Марк, изчезнал е. Не е при вас, нали?
Винаги съм си знаела, че поне едно от децата им ще свърши на улицата.
Дванадесет са просто прекалено много.
- Ще ви помогнем да го намерите. - Минава времето за лягане на Дилан.
Ще го потърсим, Тина.
- Благодаря ви. - Няма защо.
Нека полицията го намери! Вие никога няма да успеете!
О, ще успеем. Както казахте, 12 е голям брой.
- Марк! Марк! - Марк!
Той е... толкова висок...
Има рижава коса и очила. Ето ви снимка, можете да я задържите.
Никакъв късмет. Обиколих навсякъде.
Благодаря ти за помоща.
- Къде е Ханк? - Няма да успее да дойде.
Дано не е по вина на семейството.
Напълно по тяхна вина е.
Ще накарам полицаите да прегледат по гарите и автобусните спирки.
- Той не би се качил на влак или автобус. - Може и да го е направил.
Когато бях избягала от Мидланд, щях да отида в Чикаго.
Най-любимото ми място на света.
Каза, че ще бъдем по-щастливи. Не спази обещанието си.
Знам. Съжалявам.
Мамо!
О, миличък! Ох!
О, липсваше ни, миличък.
Направи го пак и ще ме принудиш да те наплескам.
- Но нали съм Фед Екс. - Твоя ексцентризъм и проблемите ти с виждането...
са генетичен белег, който може да бъде приложен към всеки един от предците на Бейкър.
Да. Без теб няма да сме 12-те Бейкърови повече.
Ще бъдем, като, 11.
Мислех, че всички ме мразите, както Сара и Лорейн се мразят.
Има моменти, в които искам да убия Сара...
но бих убила за нея по всяко време.
Ела, сладурче.
Том? Искаш ли да кажеш нещо? Няколко думи?
Разбира се.
Бийнс беше много добра жаба.
Той беше, ъ-ъ, не като много други лоши жаби...
за които се чува ежедневно, винаги наперени.
Той беше любвеобилен. Почти човек.
Той беше, като,ъ-ъ, част от семейството.
Като изключим това, че беше, разбира се, зелен и ядеше мухи.
Но беше скачач.
Правеше скок и подскок.
И обчаше хип-хоп.
Марк, защо не кажеш... Мисля, че ти трябва да кажеш нещо.
За дълго време, ти беше единствения, с когото можех да разговарям.
Това се промени.
Но ти си този, който ме доведе до тук.
Благодаря ти.
Напускам след края на сезона, Шейк.
Отказваш се от мечтата, а?
Просто отивам към една по-различна.
Без съжаление?
Ако сбъркам в отглеждането на децата ми...
каквото и да постигна няма да има значение.
Благодаря ти.
Ще го съобщим в края на седмицата.
Хайде. Потдържайте права линията. Трябвада го направим добре.
- Къде е татко? - Отиде на мача.
Защо не ни покани и нас да отидем?
Защото... не искаше да бъдете там, в деня, в който напуска.
- Напуска работа? - Аха.
- Какво трябвада направим, за да не напуска? - Ще се откажа от уроците по кларинет.
Ще нося пак дрехи втора употреба.
Добре, успокойте се. Слушайте всички.
Татко е голямо момче и сам взима решенията си...
и той прави това, защото го иска.
В такъв случай, определено си връщам думите назад, за втората употреба.
Така си и помислих. Някой друг иска ли да си върне предложението?
Да, така.
"ОБИЧАМЕ ТРЕНЬОРА"
Предполагам, може да се каже, че когато Том и аз напуснахме Мидланд...
имахме един куп безразборни теории за това, как се отглеждат деца.
Все още имаме куп деца но не и теории.
Разбира се, че 12 е голям брой.
Това е броя седмици, в които книгата ми беше в бестселърите.
Това е броя на предложенията за работа, които Том отхвърли, преди на намери такава, близо до дома.
Качвайте се!
И всеки ден, това са пътите, в които съм благодарна че имам такова семейство.
Какво ти се е случило?
О, Боже!
Пазете яйцата!
Да, има ли място в новия ти апартамент за семейството?
- Снимаме, Стийв. - Съжалявам, да.
Идиот.
Да, има ли място в новия апартамент за...
Бойната томахавка на съпругата ми?
Имаш...
Вие сте разгневени, а не нацупени.
- Наистина съм нацупен. - Ами, това е добре.
Два пъти?
- Два пъти. Готови? - Тогава излизаме?
Да. Всъщност, почти приключихм, така че да го направим.
На сигнала, готови, старт!
Не искам да се местя! Не искам да се местя!
Стоп. Добра работа. Нали?
Слушах... Слушах "най-добрите. "
Не искам да го правя повече.
- Още веднъж. - Един последен път и изчезвате от тук.
Стоп! Стоп! Стоп!
Някой да ми помогне! Помощ!
- Уоу! - Само да отбележа, мамо...
Внимавай, приятелче. По леко с това.
Няма да запомниш нищо в училище, ако смъркаш, като мен.
Сега, от страни защитника дърпа.
Това си ти, Бътлър. Уоу.
Стоп!
- Камера! - Честно казано, съм притеснен.
Ако съм покрай тези деца, започват да ме бият.
Ами ако ми посинят окото?
Честно, притеснен съм, мила. Децата ме палят, бият ме.
Те ме обиждат.
Ето така получавам роли, с това!
Съжалявам. Погледнах се в камерата.
Аз съм толкова...готин. Те ме запалиха!
- Звучи ми добре. - Всички деца, завързани с тиксо.
Може би, ще мога да те облепя с тиксо...
и после да те отъркалям на пода.
Заедно, може би.
Оу!