Една стара поговорка гласи:
"Защо да си купувам крава, когато мога да получа млякото безплатно?"
Тоест чукай, но не се жени.
Един приятел стриктно се придържа към тази философия.
Бракът си е пълна глупост.
Глупост? За теб бракът е глупост?
- Да. - Не е глупост.
Живеем заедно от 5 години. Имам право да повдигна въпросът.
Ами ти го повдигна - с ултиматум.
Не използвай тази дума. Мразя я.
И на мен не ми харесва, но как да го нарека?
Краен срок.
ДА СИ КУПИШ КРАВА
Просто малко съм нерешителен.
Не ми опирай пистолет в главата.
- Съжалявам. - Зарежи мелодрамите.
Точно затова се местя.
Няма как да опра пистолет в главата ти от 5000 км.
- Престанете! - По дяволите.
Признай си, че ползваш трансфера като ултима... краен срок.
Нямаше да се преместя, ако не беше превъртял заради Тайлър.
Ало.
Дейвид, к'во става?
Тайлър, ти си се смахнал.
Мамка му! Как разбра?
- По калпавия ти жаргон. - Стига бе, негро!
- Колко е часът там? Два? - Този град никога не спи.
А вие проспивате животът си.
Срещнах невероятна жена.
- Тя е... - Трепач?
Не, тя е супер-трепач.
Нали ти казах да не смесваш пиенето с гаджетата.
Ще се женим бе, пич!
Какво?
Със Сара трябва да я видите. Тя е...
- Супер-трепач? - Не, тя е нещо повече.
Тя е единствената и неповторимата.
Дейвид? Чуваш ли ме, братле?
- Да, просто... - Решението ме споходи
като ослепително просветление. Чистата истина.
Трябва да ви запозная с нея. Тя ще ви очарова. Казва се Джули.
Тя е умна, красива,
направо е шоколадова...
Тайлър, добре ли си?
Прилича ми на истинска любов.
Оставяш ме за два месеца, за да се справя сам?
Именно, трябва да се справиш сам.
Не се съветвай с Майк.
Белисимо, магнифико...
Леле, какъв си звяр!
Животно.
Я, това Рики Мартин ли е?
Не, това е Майк Хенсън.
Хубав си. Давай го по-скромно, ясно?
Обичам те. Думите са излишни.
Не, не съм. Напротив. Недей. Ще го направя.
Недей.
Направих го.
Иде ми да се опъна сам.
- А стига, бе! Пак ли тоя номер? - Харесва ли ти гледката?
- Не? - Ще се облечеш ли?
Остават ни само 2 часа от "Щастливия час".
Само да си взема хавлията.
Мили Боже.
Ти имаш сериозни проблеми.
Може да ти е приятел, но не е автор на бестселъри.
И не бяга в Ню Йорк.
Вземи принципно решение, иначе всичко се обезсмисля.
Не обичам безсмислиците.
Обичаш я, нали?
- Естествено. - Тогава действай.
Не се унасяйте, момчета.
Никой не се съмнява в любовта ви.
И слепец може да я надуши.
- Но тук става дума за нещо голямо... - Огромно.
За нещо колосално.
Като твой приятел съм длъжен да задам неприятните въпроси.
- Давай? - Секс.
- Сексът с нея бива ли го още? - Сексът е невероятен.
Няма от какво да се оплача.
Точно затова ми е трудно.
Тогава защо чака 5 години?
- Какъв ти е проблемът? - Никакъв. Забрави.
Ние сме твои приятели и искаме да ти помогнем.
Не е толкова просто!
Факторите са много.
- Добре, кажи поне един. - Другите жени.
Имал си други жени? Колко?
Не съм убеден, че съм имал достатъчно.
- Колко са "достатъчно"? - Два пъти броя на годините ти.
Въпросът не е в количеството а в качеството.
Какво лошо има в голямото качествено количество?
Фал.
- Фал? - Ти ме фаулира.
- Какъв фал? - Ръгна ме преди да стрелям.
- Аз ли? - Играеш като в затвора.
Щеше да разбереш, ако те ръгна.
- Нима? - Сто процента.
Щеше здраво да го усетиш.
- И надълбоко, нали? - Да.
Може ли топката?
Не очаквах да проявя инициатива.
За добро или лошо, задействах нещата.
Аз съм гадна кучка, нали?
Добре дошла на борда.
Хубаво е че си го задействала. Не е лесно, но трябва да се направи.
Какво друго ти остава да направиш? Да чакаш?
С годините сексът не става по-добър, нали?
Извинявай, че беше толкова бързо.
Няма нищо. Не съм за един оргазъм.
Я, дават "Саут Парк".
Имала си куража да му кажеш:
"Или дрискай, или ставай от кенефа!"
На дрискане ли оприличаваш брака с мен?
Благодаря.
Не разбирам. Сара е готина.
Зад всяко готино маце се крие тип, на когото му е писнало да я чука.
- Прав ли съм, Дейвид? - Бъркаш, тъпако.
Какви нямаш в колекцията си: краварки, индианки, мормонки?
По-добре да сменим темата.
- Вярвате ли в идеалната жена? - Нашата духовна половинка ли?
Тази, която те допълва и те прави цял?
- Именно. - Не, разбира се!
Ако Сара е идеалната жена,
значи бракът ви е неизбежен. Просто сте орисани един за друг.
Сигурно.
Щом е неизбежен, защо да бързаш?
- Пак не си ни казал всичко. - Естествено, вие сте ми приятели.
- Зарежете тая глупост. - Помогни ни да ти помогнем.
Моля те.
Ще ви разкажа нещо,
което не съм споделял с никого. Досега. Никога.
Бях на 18,
с нашите се връщахме...
от почивка на Карибите. Прекарахме си чудесно.
Плажовете бяха божествени.
Чакахме на опашка, за да се качим в самолета.
Погледнах към отсрещният терминал...
и тогава я видях.
Тя просто блестеше. От нея се излъчваше светлина.
Гледката беше ослепителна.
До този момент и след това нищо не ме е очаровало така.
Привличането беше толкова силно,
че се върнах при нея.
Тя все още стоеше там.
Де и сега да имах силата,
с която се понесох към нея...
Представих се и споделих чувствата си.
Дадох и адреса си...
и я помолих да ми пише, ако и тя чувства същото.
Младата кръв му е дала кураж.
Нямах избор. Някаква висша сила ме водеше.
Наречете го както искате.
- И тя писа ли ти? - Не веднага.
Всеки ден проверявах пощата.
Проверявах я цяло лято и нищо.
Най-накрая писмото дойде.
Това надмина най-смелите ми надежди. Тя също ме обичаше.
И по нейният гръбнак пробягвал ток...
при първата ни среща.
Писмото бе по-хубаво и поетично от самата нея,
което не мислех, че е възможно.
Веднага и отговорих.
Предложих и да избягаме заедно,
да правим любов и бебета под звездите.
И на двамата ни беше ясно,
че сме създадени един за друг.
Изобщо не се съмнявахме в това.
- Беше съвършено. - Младежка любов, а?
Прекалено, както излезе.
Тя се оказа невероятно развито...
11-годишно момиче.
- Какво? - 11-годишна?!
Техните намерили писмата ми,
и естествено, откачили.
Местните власти веднага решиха,
да прекъснат педофилията в зародиш.
Накараха баща ми да обещае...
че няма да контактувам с малолетни.
Той цял час ми крещя,
как провалям политическата си кариера.
- Шибана история. - Знаете я само вие.
И нека само ние я знаем. Така изглеждаш по-страховит.
Студио "Дейвид Колинс".
- Ало. - Здравей, Сара. Как си?
Звъннах просто ей така, да те чуя.
Как си, как е в Ню Йорк?
Лудница. Но този град е невероятен. Ще ми се да си с мен. Мамка му.
Защо "мамка му"?
Бях решила да не ти казвам неща то сорта на
"липсваш ми", "искам да си тук" и т.н.
Иначе как си?
Липсваш ми и т.н.
Чух се с Тайлър.
Ще се опитаме да вечеряме заедно.
Ще видя годеницата.
Страхотно. Благодари им, че съсипаха животът ми.
Просто исках да ти кажа, че всичко е наред.
Само това ли?
Имам работа. Трябва да затварям.
И аз имам работа.
Добре. Чао, Дейвид.
От седмица и половина киснеш тук,
това никак не е хубаво.
Тя ме помоли хубаво да си помисля,
и аз мисля. Давай, Дребен!
И какво измисли досега?
Не така бе, скапаняк!
- Не е честно, той няма право. - Мисля, че има.
Тя иска да взема решение,
и ще го взема.
Тя иска да седиш тук...
като малоумен отшелник. На кого залагаш?
- На Супер Тонг. - Залагам на тоя, с готиния бюст.
Тя злоупотребява с нещастието ти.
Това сигурно адски боли.
Така ще вземеш погрешно решение.
За да вземеш правилно решение,
трябва да си вдигнеш задника
и да се разкършиш сред човеците.
Да свалям мадами с теб?
Не, с мен и Джонзи.
Имах някои сериозни проблеми...
по въпроса с кравата и млякото.
Първо, жените не са крави.
Имам предвид произхода им.
Всеки нормален човек знае,
че кравата си е... крава.
Ако това важеше за жените, всичко щеше да е много по-лесно.
- Хей, Майк. - Извинете?
Един скоч.
- Голяма навалица. - Определено.
- Благодаря. - Извинете.
Можехте да ми предложите помощта си.
Една бира ако обичате.
Благодаря. Извинявай, но трябва да вървя.
- Какъв ти е проблемът? - Не бива да пиеш повече.
- Та аз току-що дойдох. - Ти ще ме закараш вкъщи.
- Господи. - "Господи..."
- Хей. - Да те черпя едно?
- Тръгвам. - Защо, да не си женен?
- Още не съм. Побързай. - Още една бира.
- Майки появи ли се? - Да.
Как я заби?
Приложи стратегията "Изобщо не важиш."
Винаги върши работа.
- Сара ти липсва, а? - Майтапиш ли се?
При толкова много жени наоколо? Определено ми липсва.
Чувството ми е познато.
Още по-кофти е да си тук и да не ти е мъчно за никого.
Как сме?
Тръгваме ли?
Имал си близка среща с нещо.
Видял си Светлината на летището.
10 години по-късно все още мислиш за нея.
Тя просто определи критериите ми.
Лошо ли е?
Лошо е ако ти пречат да се занимаваш
с хубави и пълнолетни жени.
Нямам ли право...
да я потърся отново?
Все едно да търсиш Йети.
- Ето, виждаш ли. - Жената-сянка?
Тя е Йети?
Искам да кажа, че идеалната жена е мит.
Тя е плод на тъпата ни мъжка фантазия.
Зашлеви кучката и тя престава да бъде идеална,
защото става реална.
- Каква е тая простотия? - Маркетингово проучване.
Застраховка за онези, които наченаха тъпата кампания.
Ако клип с кльощава манекенка,
която храни с биберон двама мъжаги,
кара хората да си купят джинси, значи съм си свършила работата.
Занаятът ти е адски сбъркан.
Знам, но такъв е светът на модата.
Тогава защо не се преместиш тук?
- Не знам. Може и да се преместя. - Кой е този?
- Г-н Хон, моят шеф. - И той ти плаща?
Разгледай въпроса математически.
Ако само един човек не се свърже със своята духовна половинка,
става верижна реакция, която прецаква цялата планета.
Точно затова трябва да я намеря.
Дали чашата е наполовина пълна или празна...
Ако питаш мен, пълна е с лайна.
Не искаш ли да хапнем нещо?
Не, трябва да вървя. Пази се.
- Какъв ти е проблемът? - Чилито бива ли го?
Давам дясната си ръка за него.
Ще я взема... ще го взема.
Господи.
Светлината, чувството от летището.
Ще го направя. Ще можеш ли?
Правил си го и преди!
Ще го направиш и сега. Давай. Можеш ли? Можеш ли?
Не я изпускай.
- Къде отиде тя? - Какъв ти е проблемът?
Излезе, идиот такъв.
Тъпанар.
Чакай! Стой!
Спри! Не си отивай!
"Бюро за запознанства", кажете.
Искам да публикувате обява.
Бихте ли говорили по-високо?
Искам да публикувам обява.
Ало, чувате ли ме?
Ало?
Извинете, изпуснах слушалката. За първи път ми е и...
Така, започвам.
Търся...
духовна половинка.
Потенциална духовна половинка, която търси духовната си половинка.
Тя трябва да е... духовна.
Аз съм разкрепостен, умен и...
Духовен?
Да.
Кой е умрял? Дано някой е умрял.
Майки се обажда. Събудих ли те?
Колко е часът?
Тук е 1, при теб е 4. Извинявай.
Какво се е случило?
- Исках да поговорим. - В 4 сутринта?
По-евтино е.
Кажи, Тай, как разбра?
- Кое? - Нали знаеш, че си намерил...
Че си намерил своята половинка.
Не знам, дойде ми изведнъж.
Беше като ослепително откровение, като чиста истина.
- Какъв е проблемът? - Няма такъв.
Всичко е наред. Поздравления.
- Майки? - Да?
Ако пак ми врътнеш тоя номер, няма да си ми кум.
Добре.
Все съм кум, никога младоженец.
Господи, толкова се вълнувам.
Запознах се със стилиста на Наоми Кембъл.
Какво трябва да правя?
Намираме се в бляскавия свят на маркетинга.
Ще чакаме чудото...
Защо тези мъже са с памперси?
Мисля, че аз трябва да ви отговоря.
- Ще можете ли? - Да.
Според проучването ни на Средния Запад,
клиентелата ни става все по млада,
както виждате.
Затова се насочихме към изпреварващ удар
с някои от символите на младостта.
И дадох два милиона долара...
за да сложите двама мъже в памперси? Ако го направя в мазето си...
и ги покажа по Интернет, ще ме арестуват.
Но и ще спестите много пари.
Къде ще обядвате?
Съжалявам, че Джули не успя. Тя много искаше да те види.
И аз.
Но поне можеш да ми кажеш как стана тая работа.
- За теб бракът беше... - Жестоко наказание, знам.
- Тя просто ме премаза като камион. - Но си готов...
- Готов си да се ожените? - Да.
Подобно нещо може да се случи на всеки, не само на мен.
На всеки освен Майк.
Всъщност, онзи ден той ми звънна.
Като че ли го тревожи факта, че си няма никого.
Майк и сериозна връзка?
Краят на света приближава.
Нострадамус е предсказал,
че в края на 20-ти век...
"самотният петел вече няма да кукурига."
Звучи страховито.
Защо Дейвид се бои да направи с мен следващата стъпка?
О, Дейвид.
Ами, аз бях редови играч и ме изгориха.
Дейвид не е бил редови играч.
- Но си играеше на "дом" с мен. - Хубава игра.
Да видим дали съм разбрала,
при 5-годишната си връзка с него,
аз съм провалила шансовете си за някакво бъдеще с Дейвид?
Не знам.
Дейвид е умен тип
и вероятно ще се осъзнае.
- Той иска само теб. - Той познава само мен.
Това ще свърши работа.
Дейвид, аз съм. Късно е, а ти не си вкъщи.
Това е добре. Дано се забавляваш.
Исках да ти кажа,
че ако трябва да се виждаш с други жени, за да решиш,
ще го преживея.
Вероятно раздялата ме отрезви.
Погледнах на нещата по нов начин.
Трябва да изследваме всички възможности.
Затова каквото и да направиш, ще те разбера.
Тя предугади нашия ход.
По-умна е от колкото мислихме.
Имаш късмет, че бях наблизо.
Защо ще ме кара да се виждам с други жени?
Именно. "Защо"?
Не трябваше ли да бъдеш "крило" на Джонзи?
Глупости.
Не знаех, че си толкова придирчив.
За разгонен нерез ли ме мислиш?
Аз си имам вкус.
В жената търся определени качества. Какво?
Не си губя времето напразно.
- Всичко е тренировка за големия мач. - Може и да не е мач.
Излязъл си от обръщение, приятел.
Разбира се, че е мач. Или спорт.
Даже не е спорт, ами е спортен риболов.
Случаят е точно такъв.
Погледни го. Напразно се хаби.
Здравейте, дами. Тия мацки са костурите.
Всички ходим да ловим костури от време на време.
Но той си губи времето с тях, а жизненоважните му качества,
за улавяне на съпругата атрофират.
Свалките са като риболова.
Ако момичето на твоите мечти беше риба, каква щеше да е?
- Не знам, може би риба-тон? - Не.
Щеше да е риба-меч.
Трофейна риба.
За да уловиш такава риба се искат специални умения.
И специална стръв, не за костури.
Трябва да си добър играч. Да знаеш къде са неуловимите рибоци.
А те са рядкост, братле.
Повечето пъти оставаш с празни ръце...
но когато я хванеш, бум!, двамата се снимате на кея.
Другият ми голям проблем
с кравата и безплатното мляко е,
че млякото не е безплатно.
Ако толкова ти се пие мляко,
по един или друг начин ще си го платиш!
Какво ще кажеш? Обещах да ти се реванширам.
Само ми покажи коя от тях е риба-меч?
За днес приключихме с риболова.
Сега сме в аквариума. Разгледай екзотичните рибки.
Виж, Дейви. Някои дават да ги галят...
Разказах му за теб и приятелят му е много навит.
Помогни ми Сара.
Свалям го цяла седмица.
Те ще бъдат тук след час. Помогни ми.
Ще направя каквото мога. Чао.
- Хей. - Хей.
Помисли ли над нашия разговор?
Непрекъснато мисля за него.
Проблемът е, че си имам някого в Лос Анджелис
и не знам какво става с нас.
Трябва ми време да разбера.
Не мисли прекалено дълго.
Господи, цял долар.
Вече мога да зарежа стриптийза, да се запиша във ветеринарния
и да спася болното си пони.
Благодаря ти, Майк. Щедър си като принц.
- Ейми! - Ти я познаваш?
Мамка му, това е Ейми.
Трябва да направя още едно кръгче.
Познавате ли я?
Не вярвам на очите си.
- Не вярвам на очите си. - Тя изглежда страхотно.
- Вече не прилича на хлапе. - Станала е истински трепач.
Как сте, момчета?
- Тук ли работиш. - Не, просто се мотая.
- Каква невероятна изненада. - Добре изглеждаш, Дейвид.
Ейми, това е Джонзи. Джонзи - Ейми.
- Много ми е приятно. - Подобно.
Удоволствието е изцяло мое.
Джонзи, не се прави на Бари Уайт.
Беше ли толкова готина, когато бяхте гаджета?
- Той е ходил със стриптизьорка? - Да.
Тогава още учех занаята...
Дейвид ми помогна да се представя добре на пилона.
Може ли да те черпя едно заради доброто старо време?
Ще го направят.
Чудя се докъде щяхме да стигнем, ако не бях скъсал с теб?
Бях намислила да те зарежа след последния изпит.
Нямах време за връзка.
- Трябваше да уча. - Какво облекчение.
Мислех, че съм разбил сърцето ти.
Глупости, просто се забавлявахме.
- И никой не очакваше нищо. - Закопчей ме.
Кога се промени всичко?
Не се е променило. Ти се промени.
Вижда ти се по-различно, защото си го надмогнал.
- Не знам. - Но аз знам.
Видях приятелите ти...
Тая Ейми дали ще ми пусне?
- Нали е старо гадже на Дейв. - Ти спомена ключовата дума - "старо".
Можех да я забия.
Гаджето на най-добрия ти приятел?
Супер, няма що.
Именно.
Обаче тогава не беше толкова готина.
- Изглеждаш невероятно. - Благодаря.
Трудно ми е да реша какво искам.
Ако си като повечето хора,
сега му е времето да намериш това, което искаш.
Подай ми оная пишка.
ТЪРСЯ: ДУХОВНА ПОЛОВИНКА
Тя е оградила обявата ми.
"Бюро за запознанства", пощенска кутия 247.
Имате 32 съобщения.
За да ги прослушате, натиснете 3.
За да ги изтриете, натиснете 2.
Здравей, духовна половинке. Отдавна те търся.
Мисля, че трябва да се видим.
Аз съм с тъмна коса и тъмни очи и имам обеца на пъпа.
Камериерка съм и имам много ключове.
Твоята обява ме заинтригува.
Обичам да се гиздя и да си лягам.
Аз съм ходещо противоречие...
Не съм тесногръд, но мразя млякото.
Търся някой, който обича големите изненади.
Звънни ми.
Моля, затворете и наберете номера отново.
ОТЛИЧИТЕЛНИ ЧЕРТИ - 1. БРЮНЕТКА - 2. ЗЕЛЕНИ ОЧИ - 3. ВИСОКА
Отговарящи на описанието: Сюзън, Синтия, Катлийн, Нанси
Здравей, Дейвид. Чаках да се обадиш
още от мига, в който те видях в онзи мексикански ресторант.
Мечтаех си как телата ни се сплитат,
омазани в салца. - Салца!
Ние сме родени един за друг, Дейвид.
- Също като... - Картофките и салцата.
Точно така.
А сега... Търсят ме по другата линия.
- Ало. - Дейвид, Майк е. Обади се.
Обади се, важно е.
- Майки. - Дейвид, случи ми се.
Поздравления. Виж, не се чувствам много...
Изслушай ме.
Лежа гол в непознато легло...
и гледам най-хубавата жена...
която някога съм виждал.
Поздрави я от мен. Трябва да затварям.
Тя не е тук, гледам снимката й.
Рибата-меч сама скочи в лодката.
Какво имаш предвид?
Бях на рейв парти. Какво стана след това не помня. Бяло петно.
Помня само, че пих нещо зелено
и танцувах като луд.
- Дейвид... - Да?
Снощи тук стана нещо вълшебно.
Имаше нещо много повече от...
секс.
- Въпреки че и сексът много помогна. - Обаче нищо не помниш?
Не. Съвсем нищо.
Тази сутрин се събудих и...
...чувството ме обзе. - Пари ли?
Имам предвид чувството,
че си познал чистата, ослепителна истина.
Срещнах я, Дейвид!
За първи път в живота си съм влюбен.
По дяволите, тя идва. Часът на истината настъпи. Чао.
Добро утро, слънчице!
Розичката за мен ли е?
Опа, ти беше "обезцветен".
Не е за вярване, че се събуди след снощните изпълнения.
Трябваше да спиш поне седмица.
Още те мъчи махмурлук
Ще го почистя, ти си пази силите.
- Тоалетната? - Какво?
- Къде е тоалетната? Лошо ми е. - Зад ъгъла, любовнико.
Вие, хубавците, сте един дол дренки. Имате силен дух и слаби стомаси.
Ей там е.
Добре ли си?
Това просто не е истина.
- Майкъл? - Секунда!
Снощи ти много впечатли Лора...
и то още преди да събудите махалата.
Падам си по мацките, обичам мацките.
Гърдите им, краката, дългите коси.
И гърдите.
Досега тя не е приготвяла закуска дори и за себе си.
А сме съквартиранти от 3 години.
Тя отиде до аптеката да ти вземе витамин В-12,
всеки момент трябва да се върне.
Татко, седни.
Аз съм гей.
Не! Просто се прекарах или експериментирах,
като мама в студентските си години.
Господи, наследил съм го от нея.
Качвам се на "палубата".
Ела да поговорим като свършиш.
След снощната случка...
искам да се опознаем по-добре.
Не се и съмнявам! Ей сега излизам!
Красавецът нещо е изнервен.
Браво! Направи го като Спайдър-мен.
Всъщност, аз съм Спайдър-мен,
но си изгубих костюма. Ще ми дадеш ли тениската си?
Разбира се, Спайди.
- Това е жестоко. - Да.
Чакай да ти помогна.
Били! Махни се от тоя перверзник.
Мога да обясня, сър. Не е така, както си мислите.
Сър!
Долен, извратен...
Не, не.
Недей, татко, не убивай Спайди. Той е моя специален приятел.
Били! Пусни го и бягай.
Не стреляй!
Бягай, Спайди, бягай.
Хайде, кученце, хапни си наденичка.
Тая държава отива по дяволите.
Гледай го тоя дребен содомит.
Браво на теб, Лора. Заби те поредния задник.
Търся Сюзън.
Здравей Сюзън. Казвам се Дейвид. Ти отговори на обявата ми...
Именно, да аз съм.
Как си? Радвам се да те чуя.
Слушай, трябва да се видим в най-скоро време.
Здравей, Синтия. Аз съм Дейвид.
Удобно ли ти във вторник, в 5 ч. в "Папа Шон"?
Добре, до вторник. Започна се.
Здрасти, Катлийн, получих го. Вторник, "Папа Шон"?
Вторник, "Папа Шон", 5 ч.?
Не знам, "Папа Шон", 5 ч., вторник?
Извинете, вие ли сте Дейвид?
Не, съжалявам.
Ще ида в Ада, знам си.
- Дейвид? - Казвам се Ралф.
Почти познахте.
Извинете, имам среща с непознат и...
Трябва да изчезна от тук.
- Здравей, Дейвид. - Никол? Какво правиш в Лос Анджелис?
Дойдох за "мицва"-та на братовчед ми. А ти какво правиш?
Тръгвам си.
Тук бъка от самотни жени.
- Дейвид ли го нарекохте? - Да, това е...
Прякорът ми. Най-близките ми викат така.
- Какво имаш предвид? - Че кой има такъв прякор?
Аз. Дейвид е съкращение на Давидов.
- И вие ли имате среща с Дейвид? - Да, а вие коя сте?
По обявата за запознанства ли?
- Познаваш ли тези жени? - Ти, кучи...
Духовна половинка, ама друг път!
Престанете, моля ви!
Извинете, имам среща с...
Някакъв балък поканил едновременно 4 жени на среща и то от едно и също бюро за запознанства!
Елате веднага
и изпратете линейки. Няколко.
Съжалявам, извинявайте!
Постъпих гадно! Извинявайте!
Как е? Много ли е зле?
Не, не е много зле.
Как си натрупал такава голяма омраза към жените...
за толкова кратко време?
Ти унижи 4 непознати жени.
Мислех, че познавам едната.
Сбърках.
Хайде, обади се на Сара, издай нещастния ми задник.
Зарежи.
И аз бих презряла целия пол, ако имах твоите проблеми.
Очаквах съчувствие от всеки друг, но не и от теб.
Никак не ти е лесно, особено сега.
Защо "особено сега"?
По-добре ти и се обади.
Хайде, Сара, вдигни проклетия...
- Ало. - Сара?
Ембър е на телефона. Аз съм колежка на Сара.
Къде е Сара?
Днес си тръгна по-рано. Канена е на вечеря.
Има среща.
- С кой? - Кой се обажда?
Приятелят й Дейвид.
Не знаех, че тя има приятел.
Има.
Извинявайте, не се познаваме,
но ми кажете с кого...
С Ендрю, с г-н Хон.
- С г-н Хонг? - Да, с големия шеф.
Сигурен ли сте, че сте й приятел?
В смисъл, тя знае ли, че сте й приятел?
От кога си женен?
- От 7 години. - Хубаво е, човек да се чувства сигурен.
Аз съм символ на сполучливия брак.
Сигурността в наши дни е лукс,
най-вече в брака.
Странно твърдение за символа на сполучливия брак.
В САЩ броят на разводите е голям.
Можеш да си сигурен само в себе си, в своя талант.
А ти наистина имаш талант, Сара. Твоите модели са невероятни.
Само ти можеш да решиш за какво да ползваш таланта си.
- Де да беше толкова лесно. - Лесно?
Предлагам ти работа в Ню Йорк, да правиш любимото си нещо.
Знам, мечтата ми се сбъдна.
А мечтите не се сбъдват често.
Вероятно не трябва и да е лесно.
Белисимо, магнифико.
Майк, аз съм. Къде се губиш?
Не съм те чувал откакто срещна голямата любов?
Трябва да поговорим.
Звънни между два оргазма, става ли?
ГЕЙ ЛИ СТЕ? МИСЛИТЕ, ЧЕ СТЕ ГЕЙ?
ДОКОЛКО СТЕ ГЕЙ?
От създателите на "Гей ли сте?"...
и "Мислите, че сте гей?"
Обединената щаб-квартира представят
"Доколко сте гей?"
Здравейте, аз съм Тим Чадуей,
президент на Обединената щаб-квартира.
Приятелите ми викат Тимбо.
И вие, като милиони американци,
се питате доколко сте гей?
Това е много важен въпрос.
Отговорът е очевиден, нали?
Примири се, вожде.
Щом ме гледаш, значи си педал.
В това няма нищо лошо.
Тук, в щаб-квартирата се стараем...
да улесним до максимум...
излизането ти на светло.
Започваш с комплекта за начинаещи...
за да стигнеш до...
"аз съм откровен педал, ела да те черпя една бира"
Ще обърнеш резбата за нула време.
Твоите близки и познати...
ще се възхитят на способността ти да се трансформираш със стил и грация.
- Още не мога да повярвам. - Звънни й да разбереш какво става.
Ако иска ще ми се обади.
Писна ми да се умилквам.
- Преувеличаваш. - Не, Майк има право.
Трябва да взема обмислено решение.
Майк къде ще ни чака?
В бар "Кок Пит".
По-добре утре вечер вземи решение.
Защо?
Защото тази вечер ще пием в "Бойс Таун".
Мнозина твърдят,
че го знаели още в утробата.
Чувствали се по-различни.
А ти как го разбра?
След поредица гаджета,
две вдовици и едно-две кучета,
започнах да усещам накъде клоня.
- Трудно ли беше? - Много.
Най-ужасно е да погледнеш на себе си честно и открито.
Обаче няма друг начин, Майкъл.
Аз го направих.
Тогава дойде ослепителното просветление, чистата истина.
- Какво става, Майк? - Момчета! Сядайте.
- Знаеш ли, че това е... - Гей-бар?
Да, знам.
И ми харесва, струва ми се.
Поне се опитвам да го харесам. Стенли, бира за моите приятели.
- Загрях. - Така ли?
Той се опитва да забрави онова маце.
Затова избягва местата които го отклоняват
от правия път на моногамията.
Нямам търпение да се запозная с нея. Трябва да е истински трепач.
Тя не се оказа такава,
за каквато я мислех.
- Съжалявам, мой човек. - Тя като че ли беше по-различна.
Да сменим темата, а?
Защо ни покани в този бар?
Ние не ходим по такива места.
Че какво му е на мястото? И тук предлагат бира.
- Какво повече ти трябва? - Жени.
Шокиран съм.
Не знаех, че сте хомофоби.
Какво против имате педалите?
Някой от най-добрите приятели на мои приятели са гейове.
Точно така.
- Майко мила. - Какво е това?
Хрониките на Майки. Светите скандални свитъци.
Черното тефтерче?
Подарявам ти го. Вече не ми трябва.
Какви са тези черни точки?
Придържай се към сините квадрати.
Това маце наистина те е омаяло.
Ти трябва да си Ники?
- Значи, ти си приятел на Майк? - Да.
Той ми дължи 200 долара.
В брой става ли?
Здрасти.
Влизай.
Дейвид? Какво правиш тук?
Защо звъниш чак след 2 седмици, щом си толкова разстроен?
Бях зает.
Кой е този тип?
Моят шеф. Човекът ми предложи нова работа.
Старата вече не я бива, а?
Предложи ми да стана дизайнер.
Казах му, че първо ще говоря с теб.
Явно ти е предложил нещо повече от работа.
Окуражаваш ме да се срещам с други жени
и ми казваш, че няма нищо общо с това.
Не мога да взема решение, преди да преценя всички възможности.
Вече станах и възможност, а?
Господи, всичко адски се усложни.
Признай си че там ти харесва.
Не искаш да му откажеш, дори и заради мен.
Ако вече си взел решение, кажи го.
Само не се оправдавай с благородния жест...
относно кариерата ми.
Нека бъдем честни.
Решението не зависи само от мен.
Точно така и затова ще се прибера по-рано.
Какво?
Пускат ме, за да поговорим.
Тук наистина ме искат, Дейвид.
Вероятно повече от теб.
По дяволите.
Какво става, разтребваш заради любимата?
Тя се връща днес. Не ми ли взе кафе?
Не знаех, че ще искаш,
но ти взех пощата на идване.
Е, ще трябва ли да пестя за нов използван костюм?
Все още не съм решил.
"...най-учтиво ви каним на сватбата на Джули Медисън и Тайлър Картър Белоу..."
Добре ли си?
- Заключи като си тръгнеш. - Какво?
Мислех, че няма да си тук.
Тук съм, къде другаде ще ходя?
- Какво е това? - Заминавам за Ню Йорк.
Какво?
- Какво? - Трябва да видя един човек.
- Какво имаш предвид? - Възможностите.
Нямаш възможности!
Оставам или се връщам, това са твоите възможности.
- Сара. - Изслушай ме.
Дойдох тук само за да ме разубедиш,
да не приема предложението.
Не мога преди да проверя нещо.
Няма да ме намериш като се върнеш.
Кълна ти се. Няма.
Знам.
Понякога животът ни принуждава да вземаме много трудни решения.
Често нямаме никакъв избор.
Единствената ти възможност...
се появява в пощенската ти кутия.
Много се радвам да те видя!
Изглеждаш страхотно.
- Какво правиш тук? - Знам, че е малко неочаквано.
Просто исках да те видя.
Вие, с Джули, съвсем откачихте.
Затова дойдох да ви видя.
Чух се със Сара.
Тя каза, че сте се видели.
Не, говорих с нея преди 3 часа.
Докато ти си пътувал насам.
- Тя беше доста притеснена. - Всичко е наред.
Знам какво преживяваш.
Просто преодолей страха...
и продължи напред.
Повярвай ми. Най-лошото е да изтървеш подходящата,
заради страха от брака.
Най-лошото е да вземеш неподходящата,
заради страха от самотата.
Много й разказвах за теб.
Така ли?
Разказах й за всички вас.
Но не й каза името ми, нали?
Не, разбира се.
Наричаме ви описателно, като индианците.
Майк е "Чука Всичко Живо"...
Ти си "Танцуващия около огъня."
Тя какво каза, когато спомена името ми?
- Какво ти става? - Извинявай.
Какво би могла да каже... А, ето я.
Това е Дейвид. Дейвид - Джули.
Имам чувството, че те познавам.
- И аз. - Хубава е, нали?
Първият път и аз я гледах така.
Нещо просто прещрака.
Беше като ослепително откровение...
чистата истина.
Винаги ли е бил толкова глупав?
- Оглупях откакто те срещнах. - Ще ми поръчаш ли питие?
Отивам да си напудря носа.
Вече знаеш, и ме разбираш.
Джеф работеше във фирмата на Тайлър,
и познаваше съквартирантката ми.
Те ни запознаха.
Страхотна история.
Важното е, че се събрахте, нали?
Да.
Само помислете за всички, които сте срещали.
Пътищата по които сте поели или не сте.
Спомнете си първите си романтични преживявания.
- Ако искате, разбира се. - Часът по актьорско майсторство, пети клас.
Мис Лиска ни накара да се правим на дървета в реката.
Настъпваше ни, докато ходеше по "брега".
- Тя... - Схванахме.
Достатъчно, скъпи.
А твоите спомени, Джули?
О, не - типът от летището.
Какъв тип от летището?
- Разкажете ми за него. - Довери му се, скъпа.
Той е приятел.
Добре.
Пътувах с нашите.
Бяхме на летището...
когато един тип изникна пред мен.
Започна да ми говори
как почувствал нещо, щом ме видял,
и дали и аз съм го почувствала.
Не знаех какво да правя, просто се усмихнах,
а той ми даде адреса си...
и ме помоли да му пиша.
Докато се отдалечаваше, продължавах да се хиля тъпо.
Не исках да го ядосам.
Боях се, че ще ме удари.
На колко години беше тогава?
- На 11. - 11-годишна.
Ако това копеле сега беше тук...
Но ти му писа!
Исках да кажа, писа ли му?
Не, разбира се.
Искаш ли да довърша разказа?
- Още ли има? - Да.
Не, няма нужда. Ще се справя.
Щом той се обърна, изхвърлих адреса му.
Но тогава не знаех, че сестра ми Кейти,
по-малка от мен с 2 години,
е видяла всичко.
Тя искаше да прилича на мен, защото ме боготвореше.
Кейти започнала да пише на този боклук от мое име.
Дори му изпратила моя снимка.
Той и писал,
как иска да избяга с нея...
и да си правят бебета.
Представяш ли си?
Бебета още преди Интернет? Какъв психопат.
Извинявай, скъпа. Добре ли си?
Разбра ли кой е този тип?
Нашите разбраха.
Донякъде.
Чуха как Кейти ми разказва за гаджето си.
Тя и преди беше го споменавала,
и ние решихме, че си измисля.
Но когато тя каза, че той и обещал да избягат...
за да се любят...
- ...под звездите... - ...нашите се намесиха.
Тя беше едва девет годишна.
Баща ми се обади в полицията,
даде им неговия адрес...
и ни каза да забравим всичко!
Години по-късно разбрах...
че този тип е пишел на мен.
Навързах нещата и се сетих за летището.
Обаче не казах на никого.
Трябва да вървя.
- Добре ли си? - Къде отиваш?
Трябва да... Благодаря за...
Поздравления за... Довиждане.
Бях видял светлината.
Беше онова ослепително прозрение,
чистата истина.
Тя не беше конкретизирана. Отнасяше се до всички хора.
Тогава осъзнах, че единствена и неповторима няма.
Има само много възможни.
Но вместо да ме успокои, изводът ме ужаси.
Всеки би искал Бог да посочи онази,
с която да прекара животът си.
За съжаление,
няма я светкавицата, дето те пляска по задника
и избира една измежду всичките.
Прилича на дъжда.
Редовно вали дъжд.
Един път си с чадър, друг път - не си.
Ако наблизо има подслон, оставаш сух, ако не - мокриш се.
Повечето от нас се крият от дъжда.
Може да изтървеш, а може и да хванеш автобуса.
Може да си взел чадъра си, а може и да не си.
Няма знаци,
има само безброй възможности.
Това ни предоставя съдбата. Останалото зависи от нас.
Упълномощен съм да ви обявя...
за съпруг и съпруга.
Можете да целунете булката.
Първи в боя падна вечният ерген.
Едва ли някога ще разбера мъжете.
- Изглеждаш невероятно. - Благодаря.
Радвам се за теб, наистина.
Благодаря.
Първите няколко месеца
бяха невероятно трудни.
После заведох Никол в спешното...
да промият стомаха й и там го видях.
Очите ни се срещнаха и...
Чувството беше неописуемо...
Знам. Все още не съм познал това щастие.
Хубаво е, че си намерила някого, който те заслужава,
но ще излъжа ако кажа, че приятелството ни не ми липсва.
Време е да се разкършим на дансинга.
Идваш ли?
Пас съм. Не доведох ергени със себе си.
Майтапя се.
Обаче помни, че тук има невинни деца.
- Не ги развращавай. - Нямаш проблеми.
Подай ми пишката.
- Ейми, а? - Да.
- От колежа не съм я виждал. - Страхотна е.
- Вие двамата да не би... - Не. Просто сме приятели.
Видях смотаняка на Сара.
Май му липсва някоя хромозома.
- Егати дрисльото. - И двамата знаем, че е готин.
Но благодаря за подкрепата.
На бас, че не е мозъчен хирург?
Мамка му, сериозно?
Ето къде си бил.
Скъпа, помниш Дейвид, нали?
Запознах ви в онзи ресторант.
Радвам се, че не си тръгна пак.
Церемонията беше много хубава.
И Кейти присъстваше на нея.
Така ли? Чудесно.
Мислех, че няма да успее.
- Сестра ти е тук? - Да.
Обаче тя не обича сватбите. Така и не превъзмогна онзи от летището.
- Педофилът ли. - Онзи задник.
Скъпи, успокой се.
Знаеш ли, трябва да ви запозная.
- Тя направо ще падне. - Страхотна идея.
- Извикай я. - Не, няма нужда.
- Трай, тя е девствена. - Мисля, че я видях. Стойте тук.
Веднага се връщам.
Какво ти става? Държиш се като в ресторанта...
Трябва да вървя.
Пак изчезна.
- "Ас Такси", добър ден. - Искам да поръчам такси.
Дами и господа, кумът Майк Хенсън...
иска да вдигне наздравица за Джули и Тайлър.
Благодаря ви.
Благодаря.
Повечето от вас не ме познават,
обаче аз имах удоволствието...
да бъда съквартирант на Тайлър в колежа.
Точно така! Ти си моя човек, Майки!
Днес имам привилегията...
да бъда кум на Тайлър.
Честно казано, бях шокиран когато чух, че той се жени.
Но след няколко телефонни разговора,
започнах да го разбирам.
С него бяхме неразделни. Всичко правехме заедно.
Двамата младоженци...
повярваха...
в ослепителното прозрение.
Чистата истина.
Те се изправиха пред всички и споделиха откритието си.
Нямам думи да опиша...
силата и куража...
на моите приятели.
Мнозина от вас не ме познават,
а останалите си мислят, че ме познават.
Истината е, че сега ще ме опознаете.
Казвам се Майк Хенсън,
и съм активен педал.
Благодаря ви.
Е, не бяхме чак толкова близки.
Наздраве за младоженците. Поздравления.
Музика!
Защо непрекъснато ме сватосвате?
Никой не е като него.
Кейти, моля те, нека ви запозная.
Изглеждаш страхотно.
Добре, да вървим.
Момичета! Ето ви и вас.
- Кейти! Много се радвам, че дойде. - Благодаря.
- Да вървим, лимузината чака. - Виждал ли си Дейвид?
Сигурно си е тръгнал с Майк и Ейми. И тях не ги видях.
Зарежете ги.
Чакам те отпред. Наистина трябва да тръгваме.
- Върви. - Не, идваш с нас.
Глупости. Не се тревожи за мен. Върви.
- Сигурна ли си? - Върви.
- Обичам те. - И аз те обичам.
Не искам да омаловажа твоето изказване,
но ти не си бачкал "на дребно".
Логично е.
Цял живот третирам жените като боклук.
Просто ги използвах.
Това не те прави педал,
а задник.
- Извинете, чакате ли някого? - Не.
Чакайте, това е моето такси.
Нагли прасета!
Викат те спешно, а после никакви ги няма!
И ти се чувстваш като задник.
Познато чувство.
Наистина ли?
Хубава ли беше сватбата?
О, не! Пак ли?!
Мили Боже.
Добре ли сте?
Ти ли си?
Търсих те навсякъде.
Защо се забави толкова много?
Нещо отвътре ме гъделичка.
Знам. И мен.
В лошия смисъл.
А, да, вярно. Трябва да те заведем на лекар.
Какво правите?
Нали каза, че си педал?
Е, и?