Децата ми все това си поръчват и се пристрастяваш.
Със сигурност и за това има някаква дъвка.
Искаш ли да поседнеш? - Да, разбира се.
Това твоята кола ли е? - Не, на Грег - бившият ми мъж.
Моята е на сервиз.
Да седим в кола след вечеря. Никога не съм го правила. А ти?
Не, не след вечеря. След барове.
Родих Джоуи в кола.
Не точно в кола, защото успяхме да стигнем до спешното,
и не в тази.
Мъките ми почнаха в един нисан. Карах я в гимназията.
Грег беше зад волана и аз бях сигурна, че ще го родя.
А той не искаше да отбие.
И си мислих как не мога да родя детето си на предната седалка.
Затова се опитах да се промъкна отзад...
и му счупих носа с крака си.
Получих контракция, а го бях уцелила право в носа.
Не беше в състояние да шофира, кръвта му струеше.
И трябваше аз да карам до болницата.
Крещях, плачех и карах.
Той имаше красив нос.
Беше хубав, с правилни черти и имаше красив нос.
Все мислех за това, докато раждах. Че съм му изкривила хубавия нос.
А по-късно той дори не си спомняше.
Но когато се карахме, винаги докосваше носа си с ръка.
Като Дани Кей в "Снежна Коледа".
Все едно казваше: "Длъжник си ми, приятел."
Това толкова ме вбесяваше.
Какво?
Не знам как жените могат да са толкова смели.
Смяташ това за смела постъпка? Ужасно ме беше страх.
Няма да е смело, ако не те е страх.
И ти имаш хубаво лице.
Благодаря ти.
И аз за билетите.
За нищо. Лека нощ. - Лека нощ.
Как върви?
От теб материалите, от мен - работата.
Какво правиш тук толкова рано? Няма и 8.
Подранил съм.
Как мина срещата с брокерката? - Нормално.
Нормално, а? Изглеждаше мила. Какво стана?
Да не би днес да е ден за гей-беседа, а?
Хич не ме е грижа. Просто се опитвам да завържа разговор.
Мина добре. Не ме заинтригува.
Ако се обади, кажи й, че ме няма, или че съм зает.
И че ще ми предадеш да й звънна.
Ами ако пак се обади?
Повтаряй й същото. Ще й стане ясно.
Ето това му обичам на работата за теб.
Не ми са налага да ти свалям шапка.
Вие сте клиентът. Не аз твърдя това.
Джим е на трета линия. Спешно е.
Да ви звънна след малко? Добре.
Какво има, Джим? - Не, Аби е. Аби Джанело.
Здравей. Мислех, че е друг.
Как си? Онази вечер ми беше много приятно.
Наистина ли? Ами, аз съм точно отсреща.
У мен има всевъзможни клЮчове за помещенията.
Помислих, че можем да... пийнем с Джим по едно питие.
Джим в момента има среща. А аз не пия.
Добре тогава. Ще ги пусна по пощата.
Идвам до десет минути. - Чудесно.
Ще се видим там.
Това хич не беше забавно, Сет.
Не знаеш в какво се забъркваш.
Здравей.
Поръчах ти сода. Надявам се нямаш нищо против.
Съпругът ми също не пиеше.
Дори шампанско не пи на сватбата ни.
Преди пиех. Но вече не.
Анонимните алкохолици? - Да, от 6 месеца.
Имах чичо, който ходеше, но той просто бе непоправим.
И аз бях такъв.
Съжалявам. Как можах да го кажа.
Пиенето не беше най-лошото.
Мислех се за голяма работа.
Винаги съм се считал за роден търговец.
За човек, който разбира хората. Но не бях. Ни най-малко.
Както всеки си мисли, че има страхотно чувство за хумор.
Или добър вкус, или че е добър шофьор.
Карах си, а в огледалото за обратно виждане
гледах облети в кръв хора и смачкани автомобили.
И си мислех: "Боже! В тоя квартал е пълно с кофти шофьори."
Такива ми бяха отношенията с хората.
Иска ми се да ти кажа, че съм помъдрял,
но не съм сигурен.
Да...
Ясно. Не те бива в отношенията с хората.
И като човек, който стои на пътя пред теб...
вече знам, че трябва да мина на тротоара.
Аби. - Не, няма нищо.
Аз просто опитах.
Явно съм изтълкувала нещата погрешно. Съжалявам.
Много съм ти благодарна за това, че ми повери сделката.
Довиждане.
Почакай, Аби. - Аз не съм разведена, Бъди.
Съпругът ми загина преди година.
Съжалявам, че не бях откровена с теб.
Освен това е прекалено рано за мен и за децата ми.
Съжалявам. - Всеки съжалява и няма виновни.
Но понякога си мисля, че е точно обратното.
Имаш ли цигара? - Не. Аби...
Съжалявам, че те излъгах,
но предпочитам да мисля, че с Грег сме се развели.
Чувствам го като решение, което сме взели,
не като съдба. Самолетна катастрофа.
Моля те, нека се върнем вътре. - Не бъди мил с мен.
Всички са мили с вдовиците.
Ти бе първият човек, който се държа мило с мен, без да е знаел.
Не постъпих правилно.
Исках да знаеш, че не съм толкова свестен.
Исках да ти го кажа, преди сама да си го разбрала.
Уплаших се.
Какво точно искаш, Бъди?
Твоята компания. Удоволствието от компанията ти.
Искам съвета ти каква видео касета да взема.
Стоя там с часове и нищо не мога да избера.
Искам един последен телефонен разговор за лека нощ.
Аз нямам такъв. А ти?
Не ме съжалявай. Аз съм щастлива.
Щастлива вдовица с две деца.
Ти оценяваш по скалата. Аз съм щастлива.
Аз не те съжалявам.
Е, ами...
Тогава нищо с ножове, змии или проститутки-шпионки.
Говоря за видеокасетите.
Не мисля, че си го отегчила.
Естествено, че съм го отегчила.
И докъде стигнахте? - Доникъде. Просто той е мил.
Нали знаеш, когато се приближаваш към маса
и мъжът понечва да се изправи?
Той го прави. Харесвам такива мъже.
Мамо, може ли да бъда извинен? - Да, извинен си. Почакай.
СD- RОМ, не АОL. Скъпо е.
Имаш ли играта "Къде е Уолдо"? - На 8 години съм. Ясно?
Хайде, Джоуи. - Мамо?
Това можеш да го вземеш. Само не го оставяй на бюрото.
Не трябваше да го питам за "Уолдо". - Ами, все пак той е на 8.
Нека ти помогна да разчистиш.
Какво правиш, Скот?
Губя.
Това ниво трудно ли е?
Аз свърших. Можеш да поиграеш.
Извинявай.
Още е ядосан. - Благодаря. Няма нищо.
Ядосан е на мен. На Грег, на Джоуи. Просто върхът.
И го е страх да лети.
Мислих да ги заведа на пътешествие със самолет.
Ще наема кола на връщане. - Може да има ефект.
Това е хубав компютър. - Нали?
Грег го купи по повод пиесата му.
Имаше премиера на негова пиеса. Затова беше в Чикаго.
"Люляци в градинката". - Бях против това заглавие.
Кой знае каква е тая градинка.
Той дори не трябваше да е с този полет.
Дори списъците бяха неточни. Бях бясна.
Това ме накара да се замисля.
Когато качвам момчетата на автобуса
и Дона ми предлага да ги вземе,
се чудя кои от двата ще катастрофира.
Да ги пратя ли с Дона, или да ги кача на другия?
Или пък че страшното ще се случи утре. Пълна лудост.
Аби.
Какво?
Имаш ли добър адвокат?
За делото ти срещу авиокомпанията.
Не съм съвсем сигурна.
Може да се включа с другите семеиства.
Имам визитката му. Имам среща с него в четвъртък.
Ако искаш, мога да помоля нашите адвокати
да поразпитат за него. Безплатно.
А, ясно. Сега искаш от моите пари, така ли?
Да, не само парите, а това, което можеш да имаш с тях.
Здрасти, Скот!
Много ти благодаря.
Аз ти благодаря, че се отби. - Не ме изпращай.
До скоро, приятел.
Идвам.
Извинявай, но не знаех при кого да отида. Дона гледа децата.
Добре, че си бях вкъщи, като се обади.
Искаш ли нещо за хапване, или за пиене? Заповядай.
Днес се срещнах с адвоката ми и взех решение.
Добре.
Не е добре.
Все едно да кажеш, че знаеш, че съм добре.
Нещо, което всички искат да почувствам.
Дори Дона, която е толкова внимателна с мен. Или майка ми...
Просто самолетът катастрофира, миличка. Животът продължава.
И това е, което правя - продължавам напред.
Точно като катастрофа, само че непрестанно.
Да, знам какво имаш предвид.
Мога да си представя какво е чувството.
Те говорят за него като за светец.
Вече не мога да разбирам кого имат предвид.
Не, че не беше добър човек.
Беше наистина свестен човек.
Но не беше идеален.
Беше малко стиснат по отношение на парите.
Предпочитам да го обвинявам.
Или да съм му ядосана, защото...
... когато не съм,
споменът за него се отдалечава.
Наистина го обичах. И то много.
Сигурна ли си, че не искаш да те закарам у вас?
Не, няма нужда.
Знам какво си мислиш. Че съм вдовица с две деца.
И вероятно не съм готова. Поне аз така често си мисля.
Така че... ти нямаш ангажименти към мен.
Може ли да те видя този уикенд?
Не.
Тогава ще правим пробното ни пътуване до Палм Спрингс.
Отидохме с кола на погребението, Скот не искаше със самолет.
Не искам децата ми да се страхуват от самолети.
Може би в понеделник? - Или пък мога да дойда с вас.
Няма да споменавам Уолдо.
Обещах им да ги заведа във водния парк.
И от вода ли се боят? Ще бъде забавно.
Самолетът е голям, нали? - Така мисля.
Още по-добре за децата.
Е, нямаше нищо страшно, нали? Само няколко подрусвания.
Трябва ли да обсъждаме как ще се държите в парка?
Нека първо го опитам, защото може да не е...
Да, хубав е.
Не съм сигурен. Ще се справиш ли?
Не ни трябва тая глупава пързалка. Искаме снежни топки.
Център за лечение на алкохолици и наркомани
Момчета!
Готови ли сте? - Да. Къде е, Скот? - Тук долу.
Искам да опитам.
Затвори очи и избери. - Какво е това?
Просто го направи. После ще ти кажем.
Сега можеш да си отвориш очите.
Прочети го. Не можехме да изберем име, така че ти ще си решиш.
Дарт. - Аз го измислих.
Беше моят втори вариант.
Момчетата смятат, че не трябва да имаш същото име като кучето.
Това е подходящо име за него.
Защото е черно. И прилича на Дарт Вейдър.
Не, това е твоето ново име.
Затегнете коланите, моля.
Какво ще правиш утре?
Ти ми кажи.
Има нещо, което искам да ти кажа.
Нещо, което ми е трудно да изрека.
Затова утре ми напомни да ти го кажа.
Не е кой знае какво...
Нещо, което държа да ти кажа. - Кажи ми го сега.
Не, утре. Трябва просто да ми напомниш.
Чудесно. Значи ще е 24-часов купон.
Не е кой знае какво. Спокойно.
Добре. Каквото и да е, благодаря ти за днес.
Най-малкото, което мога да направя.
Какво обичате?
Здравейте.
Вие ли сте г-жа Джанело? - Да.
Можех да го пратя по пощата. Аз съм Мими Прегър.
Приятно ми е.
Ето.
Искате ли да влезете?
Не бях гледала записите си оттогава.
Статията за тази пиеса беше в един чикагски вестник.
Проверих архивите им и...
След като идвам тук по работа... - Благодаря.
Съжалявам.
Изглеждаше много мил човек.
Здравей, Джоуи. Здрасти, Скот. - Здравейте, г-н Амаръл.
Къде е майка ви? - В банята е.
Там е, откакто свърши шоуто на Роузи.
Кой участваше? - Не знам.
Добре ли си? - Излизам след минута.
Добре.
Дай ми го! - Момчета, престанете.
Скот! Джоуи! Майка ви се опитва да си почине.
Успокойте се. Какво ви се гледа? - Искам моята касета.
Скот, престани.
Недей да удряш брат си. - Той ме удари!
Той е по-малък от теб. Джоуи, извини му се. Заради мен.
Това е татко!
Това си ти...
Грег Джанело...
Това е татко... - Познавал ли си го?
Кога е снимано това?
Момчета! Вървете в стаята си, докато не ви повикам.
Ама това е татко! - Скот, моля те.
Кой ти даде това? - Мими. Помниш ли я?
Казах ти, че имам да ти казвам нещо. Това щях да ти кажа.
Това е лъжа. Поредната лъжа.
Той зае мястото ми и аз се почувствах отговорен.
И исках да се уверя, че ти и децата сте добре.
Ти за кого се мислиш? За Господ?!
За някакъв ангел, дошъл да види дали сме добре?!
Ти ме излъга.
Не съм допускал, че ще се влюбя в теб.
Ти си непоправим лъжец. - Не съм. Знаеш, че е вярно.
Тръгвай си веднага.
Повече не искам да те виждам, не искам да се обаждаш.
Не искам да чувам гласа ти на секретаря.
Позволи ми да ти обясня... - Кучи син! Излъга ме. Махай се!
Какво става, мамо?
Да кажа ли пред тях какво си направил?
Защото ще направя всичко, за да те изгоня оттук.
По-добре си тръгвайте, г-н Амаръл.
И аз така мисля, Скот. Прав си.
Тръгвам си. Ще ти се обадя.
Ела тук, Джоуи.
Искам да се сбогуваш с тях.
Не искам още един мъж просто така да изчезне от живота им.
Аби, моля те...
Г-н Амаръл повече няма да идва. - Аби...
Или си върви, или се сбогувай и тръгвай.
Ще отсъствам известно време. - Защо?
Защото пазех в тайна нещо от маика ти.
Нали тайните не се казват?
Тогава не е било тайна.
Просто не исках да й я издавам.
Не можеш ли да кажеш, че съжаляваш?
Аз наистина съжалявам.
Не се тревожи, Джоуи. Хайде, ела.
Трябва да ми позволиш да се обаждам.
Махай се, преди да съм им казала кои си.
Здравейте, тук е семействоДжанело.
Моля, оставете съобщение. Благодаря.
Здрасти, Скот.
Няма я вкъщи, а даже и да беше...
Не иска да ме вижда. - Да.
Ако и ти ми се сърдиш, ще те разбера.
Няма нищо.
Добре, приятел. Доскоро.
Той спомена ли нещо за елхи? - Какво?
Татко... На другия ден трябваше заедно да продаваме елхи.
Може би затова се е качил на онзи самолет, а той се разби.
Затова се чудя дали не ти е споменал нещо такова.
Не, не ми е споменавал.
Каза само, че иска да се прибере у дома.
Всички на летището искат да се прибират.
Да, защото не искаше да продава елхите с мен.
И на мен много не ми се щеше.
И без това всеки си има изкуствена.
Той каза само, че иска да си отиде вкъщи.
Спомням си, че спомена за работа, нищо за елхи.
Смяташ ли, че трябва да го кажа на мама?
Тя сигурно си мисли, че е задето му се разкрещя заради елхите.
Не мисля, че майка ти ще ми повярва.
Но ти ми вярваш, нали? - Да.
Това е добре.
Ще ми помогнеш ли?
Дона, той трябваше да ми каже.
Така е. Да те излъже по този начин е ужасно.
Все едно да кажеш на някой, че си разведен, а да не си.
Или че си намерила имот съвсем сама.
Просто е искал да се увери, че вие сте добре.
Да, но после трябваше да си тръгне.
Все забравям кой купи двата билета за "Доджърс".
Мъжете се издънват, това е.
Просто навик. Обожават манджите ти, оставят чорапите си по земята.
Но не можеш ли да му простиш, не можеш и това е.
Не че не мога...
Знаеш ли как прекарах нощта, след като той си тръгна?
Чудех се дали се радвам, че не е бил с онзи полет.
Радвам се, че ме откри.
Ако пък излъжа и кажа, че не съм,
и в двата случая чувствам, че правя нещо нередно спрямо някого...
Да бъда с него значи да избирам. - Ти нямаш такъв избор, Аби.
Друго можеш да избираш.
Не може да е той, това е.
Може да е Бъди, може да е някои друг след време.
Когото и да избереш, все ще го има, защото Грег го няма.
Така стоят нещата.
Джим, Сет ми каза, че искаш да ме видиш.
Какво става, Франк? Съдят ли ни за нещо?
Днес "Инфинити" ще решат дали ще имат нужда
от услугите ни за в бъдеще. - Защо?
Получили са информация, че си принудил неправомерно
техен служител да качи на полет 82 пътник под твоето име.
Беше проблем с компютъра или нещо такова.
Те имат верните списъци.
Познаваш ли Джанис Гереро?
Беше уволнена 6 месеца след злополуката.
За това, че е сменила твоето име с това на някой си Грег.
Делото е заведено срещу "Инфинити" от семеиствата на жертвите.
Искат да докажат, че не са следвали процедурите.
От "Инфинити" искат да се уверят, че ако свидетелстваш,
ще потвърдиш това, което ни каза днес.
Тя ще свидетелства ли? - Вероятно.
Но тя не е наи-надеждната свидетелка.
Тя е озлобена бивша служителка. Тезата на "Инфинити" е,
че смяната в списъците е незначителен проблем.
Днес е седмият ден на гражданското дело срещу "Инфинити".
И именно днес ще стане ясна развръзката.
Ищците по това дело са тримата оцелели,
двама от които по случаиност са седели един срещу друг.
Ето я и основната свидетелка.
Показанията й за неспазване на процедурите
по безопасност са изклЮчително сериозни.
Ще се опитам да говоря с нея. Г-це Гереро!
Ще взема децата. Да хапнем? - Не, благодаря.
Добре. Ще се върна.
Г-н Амаръл?
Фигурирал сте в списъка на пасажерите на полет 82, нали?
След катастрофата името ви е било в първия списък?
Точно така.
Но вместо това г-н Грег Джанело е бил на вашето място?
Мисля, че да. - Мислите?
Ами, да, той беше на мястото ми.
Знаете ли как г-н Джанело се е озовал на мястото ви?
Не. Не зная. - Моля?
Не съм сигурен за много неща от онази нощ.
Но сте сигурен, че тук сте под клетва?
Протестирам, Ваша чест. - Ще перифразирам.
Проведохте ли разговор същата вечер с г-н Джанело?
Проведох доста разговори с различни хора.
Всички полети имаха закъснение. Не си спомням всеки...
Това е г-н Джанело.
Говорихте ли с него?
Да.
Предложихте ли му да си размените бордните карти?
Не съм.
Просто му дадох моята. Не съм взимал неговата.
А когато г-ца Гереро ви е познала? - Склоних я да го направи.
Като сте й казали, че ще трябва да почакат, докато свалят багажа ви.
В общи линии, да. - Знаете ли, че авиокомпаниите
трябва да свалят багажа на тези, които няма да пътуват?
За да не може някой да сложи бомба и да не се качи.
Значи тя не е спазила предпазната мярка заради разписанието.
Възразявам! Това е заключение.
Тя просто ми направи услуга. - Никой не ви обвинява, г-н Амаръл.
Не е било ваша работа дали авиокомпанията спазва сигурността.
Той беше уплашен... - Моля?
Чак сега си го спомних.
Не уплашен. Просто нервен.
Той ми каза, че преди е бил по-смел...
Когато е бил сам, без семейство.
Без никой да разчита на него...
Сега вече имал съпруга и две деца.
Двама сина.
Знаеше, че ако нещо му се случи,
ако не се прибере вкъщи,
никои няма да е в състояние да го замени.
И че ако рискува...
Само някой, който няма семейство, би рискувал.
Тогава не осъзнавах това.
Просто му казах - ето ти един билет.
Безплатен е. Вземи го.
И той го взе.
И загина.
Ето какво трябваше да понеса.
Съжалявам.
Свободен сте, г-н Амаръл.
Така ли? Свободен?!
Днес приключи последното дело на "Инфинити "
след катастрофата на полет82 през 1999г.,
при която загинаха 216пасажери.
Здрасти, Сет.
Говори се, че почти сам си закопал "Инфинити".
Да, усетих настроението, като влизах.
Побързай. Джим иска да те види.
Ще напишеш ли това вместо мен?
Според мен речта на Джим беше хубава.
Да, но всички останали я освиркаха.
Обичам да радвам хората. - Не че много се зарадваха.
Сега ще си търсиш ли работа, или ще започнеш нещо сам?
Свил съм ти доста неща от офиса.
Не знам. Съвсем съм се изчерпал.
Казах на Джим, че можеш да поемеш работата.
Той сам ли реши това? - Можеш да си търсиш помощник.
Нима ти ми предлагаш работата?
Трябва да хванеш срещата на "Алкохолиците" довечера.
Да, има го и този момент...
Здравей.
Трябва да се залавям за работа.
Да сваля плакатите "Ех, отървахме се".
Новата сграда е страхотна - по-просторна след днешния ден.
Напуснах три минути, преди Джим да ме уволни.
Местиш ли се?
Вече не мога да си позволя този апартамент.
Как са момчетата? - Добре.
Скот ми каза, че си идвал да го видиш.
И ми сподели какво си му казал.
Скот не е виновен. - И ти не си.
Нито пък аз.
Именно за това си мислех от много време
и ти наистина ми помогна да го осъзная.
И исках да ти го кажа...
Можеш ли да останеш за няколко минути? Моля те.
Знаеш ли какво ми каза Грег вечерта преди да замине?
Че в бара се е запознал с много мили хора.
И мисля, че е бил прав.
Аби, почакай. - Какво?
Да продам ли това място веднага,
или да изчакам цените да се вдигнат?
Надявах се да ми помогнеш с това.
Защо аз? Аз нямам нужния опит. - Напротив.
Да опитаме ли?
Знам, че си уплашена. Аз също.
Няма да е смела постъпка, ако не те е страх.
И не чакай аз да смъкна комисионната.
Дадено.
Ела. Ще ти покажа как изглежда от плажа.