Проклет да съм. Планирал си да ме убиеш с моя пистолет.
Не е по християнски. Гадно копеле си, Майк.
Явно...
няма да ми простиш.
Това, което сторих. - Върви на майната си!
Всъщност ми направи услуга.
Умрях, но се завърнах.
И сега ще отида в Свещените Планини.
Но за начало...
Малко справедливост. Ще направя същото, което и ти на мен.
Добре.
Искаше истината?
И няма да те подведа.
Знаеш ли какво зърнах в огъня?
Видях...
Пламъците.
Малките черни езици, които ми отнемаха душата.
Научих се да убивам.
Да убивам... пламенно.
Радвам се пак да те видя.
Майк. Ставай!
По-добре бягай при майка си.
След нас.
Заведи ме при Руни.
Ако успеем да излезем и на луната ще те заведа.
След мен!
Били!
Недей, Били. Недей!
Не! Били!
Татко...
Не го прави.
Не можеш да ме убиеш! Виж картата!
И защо? - Последните страници.
Глътнах ги.
Чакай, нали сме партньори.
Ще трябва да ги извадя от теб.
Чакай, Уоли.
Това е лудост! Да се махаме!
Мисли! Мисли, Уоли.
Ние сме партньори.
Да вървим.
Бързо!
Бързам, бързам.
Искаш да ме убиеш, но картата ми е в главата.
Надявам се да е така, за твое добро.
Татко! Татко?
Хайде, момчета! Дайте вода!
Поливайте през прозореца.
Джими, да го оставим за сутринта. Момчетата да си починат.
Да им кажа, че ще чакаме до утре?
Достатъчно са ни лайната.
Би ми се искало да дойда с теб.
Ще се оправиш ли? - Няма страшно. Аз и Били...
Съжалявам за Били.
Да внимаваш.
Хайде, момчета, помпайте!
Конете са готови, мадам.
Взехме оръжия. И провизии за седмица.
Да тръгваме.
Сънищата ти...
са трудни за тълкуване.
А понякога не можем. Така си ме учил.
Руни.
Видях силата му.
Трябва да се изправя срещу него.
Научи ме на тайната ви.
Той не е индианец.
Силно е.
Ще страдаш. Ще опознаеш страха.
Няма да го изпиеш, нали?
Руни, пази Счупен Нос.
Не се страхувай. Ти премина през това.
И той ще успее.
Трябва да си сам. Да надникнеш в себе си.
Да видиш какво живее във всички нас.
Руни! Руни!
От отварата е.
Вече действа.
Изплашен си.
Но овладя злите езици.
Можеш да преминеш отвъд...
И да пуснеш духовете. Ще ти покажа пътя.
Сега знаеш какво е богатството на народа ми.
Този мъж иска да ни го отнеме.
Ще те предизвика.
Защо да се връщаме да го убиваме? Да ги оставим на чероките.
Не виждаш ли как се бори за да оцелее тук?
Трябва да уважаваш живота.
Какво беше това?
Двойка койоти. - Не можем да ги хванем.
Дори не знаем къде да ги търсим.
Можеш да се върнеш, ако искаш. За теб беше само чичо.
Има ли някой, който се отказва?
Няма да го спра.
Ти и Чарли сте първи на пост.
Не ме е страх.
Сигурен ли си?
Уязвим си, приятелю.
Трябва да пробудиш демоните си.
Господи!
Мария!
Мария.
Искам да убия мерзавеца.
Обещавам ти го.
Спокойно.
Той е приятел.
Съжалявам.
Нали ти обещах злато, партньоре.
Ще ти дам планини от злато. - Не ми се прави на хитрец, Просит.
Знаеш ли по какво се различаваме?
Ти си песимист, а аз съм оптимист.
Хулио! Чероки!
Към каньона! Там няма да ни последват.
Накъде? - Натам!
Остави ги.
Духовете на планините ще се справят с тях.
Ще се оправиш.
Тук се чувствам щастлив.
Повечето виждат в тези планини само златото.
Но аз знам разликата.
Защото знам истината.
Иска ми се да съм паяк.
Харесвам ги.
Щеше да е хубаво да си паяк.
Ако бях паяк, щеше да ме смачкаш.
Не това имах предвид...
Щеше да размажеш малката ми черна глава, нали?
Животните са зверове.
Но хората са чудовища.
Прав си. Хората са...
чудовища.
Отче Дел Рио, ти си светец сред грешниците.
Опитвам се да съхраня животинският си дух.
Какво правя тук с такава откачалка като теб?
Планината...
те очаква.
Очаква те отдавна.
Но ще трябва сам да намериш входа.
Сега трябва да те оставя.
Зъбът щеше и сам да си падне.
Спокойно.
Трябваше да оставиш Руни да го направи.
За нищо на света. Не искам от откачените му магии.
Не съм луд като Майк.
Златната ми мина.
И сега... Златото.
Ставай.
Ставай!
Сега не е сред нас.
Не можеш да го убиеш така.
Защо?
Не можеш да му направиш нищо.
Мога да те заведа при него.
Можеш да се откажеш.
Но ако приемеш, ще те оставя насаме с него, Счупен Нос.
Душите ви ще се срещнат.
Не позволявай страха или злобата да те надвие.
Вече си тук.
Ще бъда с теб.
Сега те оставям с него.
Опознахме се вече много добре,
велики Майк.
Да вървим.
Ти си мъртва душа.
Не си добре дошъл.
Защо го казваш?
Късметлия си,
че ти дължа всичко това, момченце.
Много форми приемах, преди да съм свободен.
И видях...
Разбрах...
Защо съм тук.
За да те взема с мен.
Разбрах защо се срещнахме за първи път.
За да дойдем тук, в този свят...
Заедно.
Майк.
Събуди се.
Събуди се, Майк.
Любов моя.
Как си?
Виждаш ли докъде ни докарва любовта?
Време е да ти покажа истината.
Ела с мен, братко. Хвани ръката ми.
Говори с мен тъмната реч, езика на мъртвите.
Ти уби това момиче, Майк.
Сладката Маделин. Ти я уби, Майки.
Нека боговете да са с теб,
приятелю.
Ти трябва да си вървиш...
А аз да остана.
Сега си свободен.
Обичам те много.
Усещам...
любовта й.
И ти ще ми кажеш...
че ме обичаш.
Той е мъртъв.
Сега е мой ред.
Виждам...
спомените си.
Но не искам да умра. Руни! Помощ!
Руни!
Остани в тялото си.
Всичко е наред.
Аз... Обичам те.
И аз те обичам, скъпа.
Беше малко грубичък.
Завърна се.
Бях...
Преобърнах цялата вселена за да те намеря.
Видя ли, че няма от какво да се страхуваш?
Чака те.
Пази чувствата и мислите си.
Сега знаеш основното.
Добре дошъл в другия свят, Счупен Нос.
Зъбът вече не ме боли.
Тютюна си го бива.
Добре дошъл в другия свят.