"Черният Рицар"
"Флоренс" и "Норманди"
- Внимавай!
Извинете.
Йо, к'во му има на т'ва?
- Томи се отказва. - Изглежда вече не е моден.
Нали познаваш Томи. Знаеш ли к'во?! По-добре стой на страна от Бостик днес.
Стига бе човече. Гледам да не се набивам на очи. Няма да се доближавам.
Хей! Бостик иска да види всички. Сега!
Я виж. Отваря на две мили от тук.
- Здравей, “Замъчен Свят”. - Чух това!
Преживяхме една рецесия, две земетресения и един здравен инспектор
който, въпреки многото ми предплащания, се оказа гей.
Никъде няма да ходим. Ще останем точно тук и ще се конкурираме със “Замъчен Свят”.
Предоставям "качествена работа" за това общество за повече от 27 години.
Хей, имам идея.
Защо не се оттеглите? Да, Да. Отидете в Маями,
вземете си Кадилак и едно от онези плешиви момчета, чистещи басейни.
Всички да се захващат на работа.
Джамал, може да изчистиш рова около замъка.
Ах, стига бе...
Но първо искам да говоря с теб.
По дяволите, Джамал. Не можеш ли да погледнеш около себе си за две секунди
- просто да се заемеш и да ми помогнеш? - Защо не си помогнеш сама?
Забрави за обществото и "осигуряването на качествена работа" за хората.
Вземете парите, които са ви останали и изчезнете.
Откажете се. Усещате ли?
Излезте. Чао-чао.
Не схващаш, нали?
Имах големи надежди за теб.
Може би не е трябвало.
Джамал.
Почисти и ватираните шлемове докато си там.
Иъррр! По дяволите, човече!
А бе т'ва е като лайната на Ексон Валдес.
Какъв друг избор имаме?
За две седмици “Замъчен Свят” ще взриви това място.
Подаваме молба сега,
за да избегнем прилива.
- Ох! - Усещаш ме, нали?
- ДА! - 'Щото не мога да върша това , не тук.
Ох. Добре. Окей.
- Към “Замъчен Свят”! - Към “Замъчен Свят”!
- И когато вляза и... - Аааах!
Мъртъв си.
Хей!
- Т'ва сигурно ще струва доста кинти. - Кое?
Ох, изчакай. Нека да взема нещо, за да го извадим.
Какво по дяволите...? Хей, Стив!
Г-жа Бостик!
О,по дяволите! По дяволите!
Водата е СТУДЕНА!
Вие, ми нарушихте покоя.
Каква работа имате тук?
К'во по дяволите...?
Ох, добре. Схващам вече.
Пили сте прекалено много, а? Отварящото парти за “Замъчен Свят”?
Ох, ти си разтроен. Не искам да си имам нещо общо с теб, куче.
Любезно се обърнете към мен с нужното уважение.
Аз съм Нолти от Марлборо.
И аз не съм куче.
Може ида не си куче, но ще е добре да се обърнеш.
Намокрих си костюма.
Я чакай. Ма ти не дишаш бе, човек!
Той не диша! Ъм... 911!
911! Бял мъж в безсъзнание!
Бял мъж в безсъзнание!
Ще се доближа малко до устата ти,
така че ако се събудиш и видиш черен брат над теб, изобщо не е така.
Правя го, за да дишаш.
Така че търпи заедно с мен. Ахх!
Ето започваме. Ето.
Ох, по дяволите!
К'во си ял бе, развален чипс?
Чакай. Чакай, чакай!
Ъх, къде...
Ъх... Черен спрей.
Няма да те боядисвам. Не!
Ах, изчакай.
Ето.
Спасихте ми живота.
- Не го споменавай. - Длъжник съм ви... благодаря.
Дори не се притеснявай, човече. Къде живееш?
Хайде. Ето тръгваме. Хайде.
- К'во е т'ва? - Това е то.
Какво...?
Уоа, уоа. Имаш ли разрешително за да имаш животни, бе човек?
Това е дебелогъзо магаре. Имаш ли разрешително за това?
Брато, може ли да направя предложение?
ИКЕА. Да, вземи си няколко таблички и няколко от онези лампи по 5 долара.
А да и един ФУТОН. Тогава ще си в крак с модата.
И опитай се да обуеш нещо на краката си, което да не е направено само от метал.
Взе ми си точните маратонки.
Гладен ли си?
К'во е т'ва бе?
- Т'ва е храна. - Т'ва е бракониерство, човече!
Знаеш ли к'во? Намери си няколко подкови.
Просто им кажи, че правиш лошо. Знаеш ли за к'во ста'а въпрос?
И ако не ти повярват, попитай за социален работник да дойде насам,
да провери къде живееш, защото т'ва е...
Ей така е, сериозно.
И пробвай да си намериш подслон, нали?
Опитай това. Така че...
Благодаря че ме покани в твоя дом.
Благодаря ви
за... разговора.
- Благодариш ми, за това че си поговорихме? - Аз съм мъж нахокан, заради недостатъците си,
за... за това че не служих добре на кралицата си.
Сигурно съм полудял, човече.
Ето ти два долара. Ста'а нали?
Вземи си малко сапун и, ъх, няколко Тик-Так-а.
Ще се измъквам от тук.
Магистралата трябва да е натам?
Ще я намеря.
Брато изгубен в гората: НЕ Е ДОБРЕ.
Ооо, ПО ДЯВОЛИТЕ, НЕ! Знаеш че я обърка сега!
Ох, по дяволите! “Замъчен Свят”?
Г-жа Бостик, в беда сте.
Видяхте ли това? Опитаха се да ме прегазят...
Почакай! Почакай!
ПОЧАКАЙ!
Хей, може ли да се видя с вашия мениджър, окей?
Почти бях сгазен от онези малоумни актьори,
които приемат работата си прекалено сериозно!
- Кой сте вие? - Кой съм АЗ?
Ще ти стъпча задника, ако си сложиш ръката върху мен още веднъж!
Окей? Аз съм от Южен Център.
"Флоренс" и "Норманди".
Нормандия? Хиляди извинения.
Очаквахме пратеник от Нормандия. Моля, влезте.
Ще уведомим краля за вашето пристигане.
Така по-става. Ето така трябва да се отнасяте към братята, нали?
И говорете с вашето момче, 'щото ще бъде сритано.
Халла!
“Замъчен Свят” си има всичко:
коне, костюми, миризма...
Здравейте. Отпусни малко шапката, брато.
Благодаря ви че спасихте малкото ни селце.
И такава е легендата за Черния Рицар.
- Принцесата ще изглежда толкова хубаво!
Ще бъде сватба за векове. Не сте ли съгласна?
Да, но тя не го обича.
И? Но тя е жена.
И ако жената не се считаше само за мъжка собственост
и е свободна да си избира сама съпруга?
- Да не се чувствате зле? - Да се молим да не е чума.
- Трябва ли да пролее кръв? - Не.
Не, доста добре съм. Това бяха само празни приказки.
Ох, по дяволите.
Ей за т'ва ста'а въпрос.
Позволете ми да се представя.
Джамал.
Виктория.
Ох, почакайте! Ъх, виж, скъпа. Не лъжи себе си, а се отнасяй добре със себе си.
Ъх, виж, ох...
Аз, ъх, аз не... работя тук.
ДА, аз съм агент за нови таланти.
Представям, ъх, хора като... Марая... Дензъл...
Може да му викаш Зел. Ще му кажа че само ти ще го наричаш Зел.
Но трябва да ти каза... Ще бъда открит и ще го кажа. Ти си великолепна.
Открояваш се, момиче.
Говориш с необичаен език.
Ох, не, ние просто така говорим в нашия квартал.
Сега, виж, първото нещо което ще направим е да се снимаме.
- Носиш ли прашки? - Какво?
Окей, няма значение. Защо не донесеш стар чифт гащи и да освободим задника ти от тая рокля?
Нали? Защо просто не ми дадеш номера си.
Седем.
- Моля? - Попитахте ме за номера ми.
Аз съм една от камериерките на краля, номер седем.
Ох. Ами, т'ва може и да е работническия ти номер.
Не, говорех за твоя телефонен номер. Не се тревожи. Аз ще си запиша моя.
Някой да има химикал?
- Можеш да четеш и пишеш? - Даа.
С кой си излизала до сега? Трябва да дигнеш малко летвата.
Добър ден, дами. Как се чувствате днес? Чакайте. Аз ще ви кажа.
- Оооъх - Да.
Много добре.
Особено вие, моя Нубийска кралицо.
Хей, к'во ти ста'а бе, човек? Не знаеш ли, че това е сексуално измъчване?
Ах! Ти си идиотът, който почти ме сгази, нали?
Чакай само да намеря шефа ти. Той ще уволни металния ти задник.
Ще направиш добре ако си държиш езика зад зъбите, Мавър.
- Или ще го отрежа и ще нахраня кучетата с него.
Ела тука. Наа, само се бъзиках бе, човек.
Аз не съм агент за таланти, така че спри със сцените.
Просто се опитвам да се докопам до нея. Не е ли страхотна? Глей к'во правя.
Мавъре! Подиграваш ли ми се?
Кралят очаква, пратеникът.
По-добре си вземи едно успокоително хапче?
"Подиграваш ли ми се, Мавъре?"
Хей, виж, вашия шеф ви кара да му викате "крал"?
Трябва да помислим за съюз.
Да, човече, така не е правилно. Трябва да ти вземем зъбна осигуровка.
Наистина се извиняваме, сър. Не очаквахме пристигането ви в близките няколко седмици.
- Как ще си представим? - Какво имаш предвид?
Вашето официално представяне за вашата аудиенция с кралят.
Официално представяне?
Ваше Височество, ако може да привлека вниманието ви?
Стартирайки като леко крило,
от Ингъл Ууд Хай,
два пъти най-добър играч на Конференцията за годината, пратеника от Нормандия,
Джамал Скай Уокър!
Т'ва ще съм АЗ! К'во ста'а? К'во ста'а, хора?
Благодаря ви! Оценявам го, големи братко! Благодаря!
Т'ва е...
Хей, к'во ста'а, ся?
Ох, човече! Т'ва ме връща към спомени.
Пристигаш по-рано. Моята дъщеря и аз те приветстваме. Какви новини от Нормандия?
Ъмм... какви новини?
Ами, няколко нови ресторанта за бързо хранене.
Иначе, все същото, все същото.
Кога ще пристигне Дукът, за да вземе ръката на дъщеря ми?
Страхотна сцена си имате тук. Искам да кажа, и не лъжа.
Тря'а да имате доста кинти за гърба си. Кой ви подкрепя?! Пъфи?
Тишина, Мавъре! Кажете ми, кога ще пристигне Дукът?
Ох, схващам. Искате да видите дали мога да импровизирам.
Окей, ами, да видим...
Дукът ще пристигне
с всичкото си кралско великолепие и блясък във Вторник.
Вторник! Ха. Това са отлични новини.
Ах. Филип, накарай слугите да осигурят на този пратеник много храна и питиета.
И му позволете да легне, с която девойка пожелае.
С изключение на дъщеря ми, разбира се.
- Може ли да ме закарате обратно в града? - Ох, чудесна идея.
Филип, покажи на нашия гост района.
Позволете му да си почине, и тогава ние ще яздим, и яздим ще ние.
Ох, хо, хо! Т'ва е фънки!
Хей, ох!
Обаче наистина сме като в изрязан замък.
Хей, как сте, скъпа?
Хей, виж ся. Аз съм от президентския ескорт. Ъх-хъх.
Да! Ох, да, сега схващам.
Това е увеселителен парк и хотел, нали?
- Сър? - От истински тухли е.
Не е от ония фалшификати нали, хъх?
Ох, човече! Ох, човече! Хей, трябва да използвам банята ви.
Баня? Какво е това, умолявам ви?
Тря' да източа... нали знаеш, да източа анакондата.
- Ах, интимния. - Да. Оценявам го.
Ох, трябва да вървя! Трябва да... Ууоооу!
О, по дяволите!
Сериозно си мислите, че ще искате пари от хората, за да останат тук
и да си бършат задниците със слама?
Нив'га няма да стане.
Има лайненце на върха на...
Кажи ми че не виждаш т'ва лайно!
И имам предвид буквално!
- Къде ви е Тексако? - Тексако?
- Какво ста'а? Къде отивате всички? - Ще има обезглавяване.
- Ще екзекутират лидерът на бунтовниците. - Всички излязоха. Имате ги всякакви...
- К'во, к'во каза? - Ще екзекутират лидерът на бунтовниците.
Ох, това ще е на живо. Нека да видим.
Помниш ли онова бебче, което поздравих?
- През прозореца? - Да, да, Да!
Хей, т'ва е яко!
Да живее детронираната ни кралица!
Власт за хората!
Извинете, не исках да прекъсвам репетицията ви.
Моля, продължете, продължете.
Имате си глава, която пада? И врат, от който тече кръв?
Вижте главата.
Как я правите да изглежда толкова истински?
Ох, защото е истинска.
Успокойте се.
Да се успокоя? Току що държах човешка глава!
- Никога не сте виждали екзекуция. - Наскоро не!
Чакайте...
Окей, добре. Кой ден сме днес?
- 5-ти неделя ли сме? - Да, пратенико, вярвам че е.
- 2001? - Две?
Това е годината на нашия Лорд, 1328.
- Датата ви плаши?
Мислите че не, когато ме плаши!
Не исках...
Окей, чакай да се успокоя... Само да се успокоя.
К'во е това... място. Т'ва е...
Така, така ли ползвате стола?
Окей, защото наистина не знам дали трябва...
- Трябва да вървя! - Но да си тръгнете не можете вие!
Имате работа да вършите. Носите медальона.
Ами, много от братята носят медальони.
Имам един брат'чет. Той ще носи люк ако намери достатъчно голяма верига.
Трябва да сложи и малко диаманти, де.
- Вие сте нервен. - Да, малко.
Защото това не е... Дори не знам от къде съм.
Когато влизах видях, нещо като, ъм...
Нека да успокоя духовете ти.
Ох, да. Всички знаете как да накарате брат да се почувства добре дошъл.
Да. Да го направим! Хъх?
- Хвани крака ми ето там. - Защо се събличате?
Ъм... ами, ъм....
Видях че си сваляте гащите.
Исках да ви покажа това аз, също, нося медальонът.
- Ох!
Да. Знаеш ли? Това си мислех и аз.
- Защото изглежда като моя, нали. Ето? - Разбира се.
Аз съм тук, за да ти помогна да убиеш краля и да върнеш кралството на детронираната ми кралица.
- КАКВО? - Затова носим медальоните.
Аз нося моя медальон, защото мислех че ми отива с дрешките. Нали?
- Та, как ще го направите? - Хъх?
Отровни змии в спалнята му, или ще го бутнете от ръба на земята?
Бог знае че го заслужава, след като уби крал Джон и открадна трона от нашата кралица.
Остави предупреждение за всички, които се осмелят да му се противопоставят.
Какво предупреждение?
Ох!
Аз ще си тръгвам. Да, само ще...
Подготвихме ви кон, сър. Кралят ви очаква.
- Кон? - Нали казахте че искате да яздите.
Да.
- Ох, по дяволите!
- Той е ваш за яздене. - Аз?
Не бях, ъм... напълно честен за това кой съм.
Ох?
Аз не съм само официалния пратеник на Дукът,
но съм също и кралския шут.
Пратеник и шут.
Странна комбинация от таланти.
Дайте ми го.
Това е смешно.
По ДЯВОЛИТЕ!
Хъх?
Крал Лео. Копеле.
Наумил съм си да го съсека на открито и да нахраня хората с него.
Скоро, братко. Много скоро.
Стига бе, човече. Помогни на един брат.
Възхищавам се на неговото отдаденост.
Вече не е смешен, но не се отказва от шегата.
Пратеник и шут.
Много уважавам този човек.
- Така по-добре ли е? - Да.
Добре. Кръвопускането изглежда работи.
- Какво е т'ва? - Това е огъня на пиявиците.
КОЕ?
Сега трябва да се прибирам. Къде е езерото?
- Кое езеро? Къде? - Това със... пияния бездомен човек.
Ъх... Нолти.
Нолти?
- Той е мъртъв. - Не, само мирише на мърша.
- Прекъсвам ли ви? - Да.
Моите извинения. Има банкет тази вечер, и кралят изисква вашето присъствие.
Ох, съмнявам се че ще успея да дойда.
Програмата ми току що се освободи.
Ммм. Хмм?
Нека да празнуване идващия съюз между дъщеря ми и Нормандския Дук.
Той ще дойде, нали?
А, да. Да, да, Дукът?
Ох, без съмнение. Ще бъде тук.
Да, Дукът, просто обича да се отбива и да гледа, нали знаете, забележителностите, ъх...
Стъки'с. Обича да се отбива в Стъки'с защото там предлагат бананов пай, който много обича.
Но ще дойде.
Разрешете ми да нарежа месото.
- Грах?
Ъх, моля.
Бих искал да науча повече за културата ви.
Разбрах че Нормандовци са великолепни танцьори.
Ако искате да научите повече за културата ми, махнете кучето от масата.
Без да ви обиждам, Кралю, но това което казахте за танцуването е много стереотипно.
- Та, значи не можете да танцувате? - Аааахаха!
Дали мога да танцувам? Стига бе, човече. Аз така си изкарвам прехраната.
Моля, удостоете ни с вашите умения.
- СЕГА? - Тишина!
Слуги, направете място, така че Скай Уокър да ми демонстрира Нормандски танц.
Ъм...
Време е за Буги. Ох, Да.
Танцувай добре, Мавъре.
Започвам да не харесвам думата "Мавър" все по-малко и по-малко.
Ваше височество, специална молба?
Окей.
Сега, т'ва е доста голяма бяла тълпа, окей? Така че не много лудо.
Окей? Животът ми разчита на това.
Окей, момчета, имам нужда от басова линия.
Така че ще сте ми нужни всички за да ми помогнете, защото е заложено много на това.
Защото имате тромпетите, така че ще ми трябвате всички...
- Скай Уокър. - Да?
- Ставам нетърпелив. - Всичко е наред.
Искам само музиката да е свежа. 'Щото ако е свежа, ще се разбиете.
А така. Яко бийт, човече. искам такъв як бийт какъвто бял човек не е правил никога!
Давайте. Ъх, следвайте ме, Окей?
Само, ъх, едно...
Две.
Три.
Извинете ме. Ъм... а бе ще ме убиете бе!
- Скай Уокър! - Ъх, Да?
Окей.
Готови сме, Кралю. Едно...
Две.
Три.
Сега, т'ва е по-добре.
Сега, дай малко барабан.
Мисля че нашия шут-пратеник не знае мястото си в обществото. Може би трябва да го научи.
Твоя език беше в устата ми, движейки се като змиорка.
- Да, нарича се Френска целувка. - От Нормандия?
- "Флоренс" и "Норманди". - Покажи ми още.
Извинете ме. Нямате работа с тази жена.
Тя дойде при мен.
Да не би да обвинявате нашата честна принцеса в това, че се интересува от Вас?
Не, обвинявам я че се интересува от Мен.
Пригответе се да вкусите хладна стомана.
Представям ви!
Спри, страхливец!
Убийци! Арестувайте ги!
Това е покушение! Лорд Персивал, как може да се случи това?
Щях да бъда мъртъв ако не беше героизма на Скай Уокър.
Много мило, Кралю, но ние правим това което можем да правим.
Хей, виж. Моля, позволете ми.
Да светна Перси, Окей?
Да покажем малко милост за Перси.
Всички са благородствени към едно голямо,
почти фатално, катастрофално бедствие.
- Нали така, Перси? - Скай Уокър,
позволи ми да окажа моята чест, като ви назнача за лорд на двореца, командващ сигурността.
- КАКВО?! Мой Сеньор... - Кралят говори.
Ма, т'ва е грубо, Перси.
Но сигурно така са те отгледали. Та, какво казвахте, Ваше Величественост?
Да, та както казах, има ли някакъв начин да ви убедя
да останете повечко и да ви направя лорд на двореца?
Лорд на двореца? Какво идва със това?
Ами, ще ви дам 60 хектара земя
- Със 20 мъже да я орат. - Земеделие?
- Мнее, трябва да го обмисля малко време. - Ще ти дам също и жени за леглото ти.
- Колкото ти потрябват. - Взех решение.
Негово Господство, Сър Скай Уокър!
К'во ста'а, братле? 'сичко наред ли е? Жестоко.
Ъм... Реших да остана.
Сега, имам идея как да правите сериозни кинти.
Пили ли сте някога Фрапучино? Не? Я ски'йте това.
- Какво е това? - Джамал-в-кутията, бе човек.
Да, първото от много. И добрата новина е, че ще има път през него.
Да, само галопирате до там, давате поръчка,
и за секунди, сте излезли,
- пак да убивате и плячкосвате. - Чудесна работа.
Сега, моят кралски шивач стъкми това.
Да!
Хей, хей, обърнете внимание. Виждате ли това?
Т'ва е официалното ми Скай Уокър лого. Да.
Уууууо! Да!
По дяволите, бързо схващате.
Какво имаме тук?
Изглежда имаш нужда от помощ.
Ако си мислиш че, аз имам нужда от помощ, значи не разбираш играта, Мавъре.
Мавъре? Ами, предпочитам "Ваша Светлост."
Нещо против?
Добре. Извини ме.
А така.
За да спечелиш играта ще ти трябват конете.
И е по-добре да оставиш венеца от пионки в къщи.
Да. Т'ва е задника ти.
Понякога царицата трябва да бъде пожертвана за доброто на кралството.
Да, но всяка пешка е потенциална царица.
Обърнеш ли се, и ще ти захапе задника.
Нямам намерение да оставя играта да се проточи толкова.
Шах и Мат.
Трябва да се съберем и да поиграем някой път.
Сигурен съм че ще го направим.
Пази си гърба, Мавъре.
Лорд Скай Уокър, кралят изисква присъствието ви!
Извинете ме, брат'чед.
Хей, Ваша Кралственост. К'во ста'а, големи братко? Как е хавата?
Не бяхте ли призван да обсъдите въпроса със сигурността?
Ъх... ми даааа.
- Защо, какво е станало? - Излязох да пояздя с моите хора.
Един от моите войници хвана този селянин да краде ряпа от краската градина.
Сър, моля за снизхождение.
Направих го, за да нахраня гладуващото си семейство, защото сме...
Тихо. Съберете семейството му, и ги подгответе за екзекуция.
Ти...
Човека току що каза...
- Колко взе? - Само една ряпа.
Стига бе!
- И Скай Уокър? - Да?
Все още чакаме вашия Дук. Търпението ми изтънява.
Да, В-ваша Баснословност.
Сега ще оправим набързо нещата. 'Дигни си задника!
Това е Кралят. Погледни го добре.
- Кажи "Кралю, съжалявам"! - Кралю, съжалявам!
- Кралю, извинявам се! - Кралю, извинявам се!
- Кралю, това е задника ми! - Кралю, това е задника ми!
Т'ва е твоя задник. Внимавай! Ходи мъртвец! Ходи мъртвец!
Защо по дяволите ме предизвикваш?!
Т'ва е краля, и ще бъдеш наказан, Наказан жестоко!
- Със тези монети. - Хъх?
Окей, върви. Изчезвай. Върви бе.
Ето, вземи и торбичката. Върви!
Свободен си. Върви!
Изчезвай. Върви.
Със поздрави от краля, негово удоволствие е да сподели с Лорд Скай Уокър
- Неговата плячка. - Плячка, като "придобито от война"?
Ох, тази плячка.
Лека Нощ.
Да свършваме.
- Помолили сте да ме доведат при вас? - Да, за да поговорим.
- Мм-хм! - Не, сериозно.
Ъм... ако не си гола, може да ни чуят.
Ъх... нека да ти обясня.
Помолих го да те доведе тук, за да не заподозрат нещо.
Сега, трябва да се преструваме че го правим, Окей? 'Щото стражата е отвън. Ъх...
Охх! Ооох, дааа!
Оох! Оххх, момиче! Йеаааах, ето го.
Охх! Оооох! Ох, напомнете ми да ви благодаря на краля! Уоооооу!
Сър, вие сте истински жребец!
Помогни ми. Кралят е луд.
Убива хора заради зеленчуци.
- Значи ще помогнеш на въстаниците? - Ох, не, тря'а да се измитам от тук.
Ако истинския пратеник се появи ще ме нареже като топъл хляб.
Но ти носиш медальона. Ти си човек с чест.
И сега като Лорд, имаш по-голям достъп до краля.
Добре.
Сложи това точно там.
Сега го дръж така.
Виж, аз не съм човека, който търсите.
Тогава нямам какво повече да ви кажа.
И ето така аз ще ви го обясня.
Тя е жена с голям дух, ех, сър?
Уоооу! От къде я взехте бе?
Ох! Една на милион.
Надявах се да се върнеш за лека нощ.
Спри!
Аз съм Жоберт от Нормандия, Със съобщение от Дукът ДеБоа.
- Скай Уокър. - Хм?
Ох!
- Реджина? - Реджина?!
- Какво правиш тук? - Осмелявате се да обезчестите дъщерята на краля?
Някой отдавна го е направил преди мен.
Трябва да знаете...
- Вашата дъщеря е нимфоманка. - Ооох!
Момичето е боли опетнено. Дукът вече не ще е заинтересуван от...
Дукът вече не ще е заинтересуван от ръката на дъщеря ви. Добър ден.
Не само очернихте дъщеря ми,
но също и малкия шанс за съюз с Нормандия!
- Той ще си плати за това. - Ами, ако кажех,
с цялата си сериозност,
че наистина, наистина съжалявам?
Оох, подценихме те, Скай Уокър.
когато осуетихте нашето нападение и ни обрекохте на екзекуция...
- Бяхме малко раздразнени. - Най-меко казано.
Но сега, като виждаме как плана се разкрива...
- Гений. - Моят план?
Ох. Ами, Да. мии...
Ъх...
Ами, не искам да съм очеваден, нали се сещате?
Моят план, сега бавно пълзи към вас.
Да. Ако кралят се беше съюзил с Нормандия,
нашите бунтовници никога не ще можеха да ги победят.
Защото обезчестихте принцесата, Лео не може да сформира съюза.
Твоите действия ни дадоха надежда.
С късмет, ще можем да възстановим нашата криеща се кралица обратно на трона.
- Звучи като добър план. - Перфектен е.
- Нашата смърт няма да е напразна. - Ами, добре, добре.
СМЪРТ?! Никой няма да умира бе!
Ахх, онова бялото момиче само дойде при мен!
Всички ще бъдем погубени утре.
Можем да се обзаложим, че тези копелета точат брадвите в този момент.
Или поне, се надявам да ги точат.
Веднъж присъствах на екзекуция с притъпена брадва. Отне цял ден.
Просто кълцаше... и кълцаше
и кълцаше... и кълцаше...
Схващаме го бе, човече!
- Само ако Черния Рицар беше тук. - Кой?
- Никога не си чувал за Черния Рицар? - А вие за Шак?
Квит сме.
- Легендата за Черният Рицар... - Легенда?
Черният Рицар бил велик войн.
Крале се опитали да купят силата му,
но той се е заклел на вярност единствено на правосъдието.
Казано е, че веднъж бил погълнат целият от свиреп дракон.
- Погълнат целият. - Но дълбоко, с меч от злато,
прорязал пътя си през корена на звярът.
И когато се появил, той самият можел да бълва огъня на дракона.
Видя ли, за това не трябва да пиеш собствения си пикоч.
МАМКА МУ!
Нека екзекуцията да започне!
Може би имаме нужда от...
Да изчакаме по-голяма тълпа, а? Ще го правя само веднъж все пак!
- Върви напред! - Окей. Ъх...
Искат да се подредим по цвят, от светло към тъмно!
Ей ти свещеника! Плащам си десятъка. Ходя на църква.
I give up the moola! Ооох!
Чакай! Примитиви! Наопаки са! Ъмм...
Ваше Царственост, ъм, последна дума?
Ами, ъх...
ПРЕДСТАВЯМ ВИ!
Аз съм велик магьосник!
Не ме гневете!
Защото с тези ръце,
Аз правя... огън!
Изчакайте. Ъх... ОГЪН!
Та ние имаме огън.
Екзекутирайте го! СЕГА!
Не, нее!
Неее!
Магьосника го омагьоса със заклинание за смърт!
Кой?
Дааа! Точно така!
Омагьосах го!
Но мога да го върна, защото съм велик магьосник.
- Буги-буги-буги! - Ааа! Не мен!
- Внимание!
Имам да ви кажа нещо.
Мога да накарам слънцето да падне от небето
и да ви изгори Средновековни кучи син...
- ОГЪН!
Слънцето пада! Ще ни убие всичките!
Не се плашете от него! Той не е магьосник!
Той е шарлатан и шут! Арестувайте го!
От тук! Надолу!
Качвайте се!
Хванете го!
- Хайде! - Давай!
Затворете решетката!
- Отворете я! Отворете решетката! - Заяде, сър! Не иска да се отвори!
- Скай Уокър! - Нолти!
Хайде горе.
От петият път е магията.
Намерете ги... убийте ги.
Правел си и преди тия глупости, нали, Нолти?
Спасихте ми живота. Просто си плащам дълга.
Плащаш си дълга? А бе човече, та ти риташе яко задници там.
- Как се забърка в това? - Вашата честна Виктория ми каза за вашия обет.
- Виктория направи това за мен? - Ами, за теб и за въстаниците.
Но, ъх... по-голямата част беше за теб.
Да, супер.
Желая ти добро.
Виж, длъжник съм ти. Пазя гърба ти, нали?
Но ако попаднеш в беда пак, няма да бъде там. Нали, Сър Нолти?
- Сър Нолти? - Платих си дълга и сега трябва да тръгвам.
Нолти едно време беше един от най-великите рицари на Англия,
докато не попадна на капан на Персивал и кралицата загуби трона си.
Това беше преди много време.
Отпуснах меча си и вече не ще се бия отново.
Изчакай. Нолти!
Ъх, ъх...
Но... я скивай. Нолти!
Сър Нолти!
Все още предлагам да преместим лагера. Само късмет ни пази от патрулите на Персивал да ни открият.
Интересно предложение. Ето ти и друго такова: сервирай повече каша.
Знаете ли, смъртоносно грешите. Смъртоносно грешите. Това е дама все пак.
Ъх, Вики? Искам да ти благодаря
- за това, че помогна на Сър Нолти да ме спаси. - Всъщност, плана беше мой.
- Без бъзик? - Аз не ви базикам.
Трябваше да кажа на всички, че съм го чула от един велик войн,
иначе никой нямаше да ме послуша, една жена.
- Значи ме харесваш малко повече, от колкото... - Добре ли си прекарахте с принцесата?
Чакай! Виж, единствената причина, поради която спах с принцесата беше,
защото я помислих за теб. Т'ва е истината. Т'ва е истината, сериозно. Истината. Окей?
Беше тъмно, и нямах свещ.
- Казвам ти... - Каквото си мислиш, че искам да чуя.
- Мисля, че всички думи бяха казани. - Хей, Вики...
Мога да ти помогна да се измъкнеш от тук, доста далече дори.
Да те заведа на място, където умна жена като теб може да прави доста повече от да раздава каша.
Виж, ако ми покажеш как да стигна до езерото, утре ще си във Фокс Хил ЦУМ
да ти масажират краката. Хъх? Да пиеш май-тай, да разпускаш.
Та, какво ще бъде? Каша, проказа, жесток крал?
Май-тай-та, разпускане, бикини, прашки?
Осъзнавам, че нашето свито бунтовническо общество е далеч от перфектното,
но е крачка в правилната посока.
Сега е навечерието на нашата велика офанзива.
Мога да живея със загубата на добра битка, но не мога без да се боря изобщо.
Езерото, което търсиш е в тази посока.
Безопасно пътуване.
Хей, дърта пияницо!
Нямам причина за кавга с вас, сър.
Най-накрая, езерото.
Добре ще е ако от другата страна не се сражавам с динозаври.
Добре, мисли, мисли, мисли.
Това не е моя битка. Дааа, точно така. Не е моя битка.
Точно така, не е... Изобщо не е моя битката. Да.
Така че, ъх... да го направя.
Дом сладък дом.
Може би ще те почерпя едно питие.
Благодаря ви.
Благословен да сте.
Човече, мисля че е време да признаеш, че имаш проблем с пиенето.
Искам си обратно грога. Вдигни го.
Ти не искаш да се базикаш с мен, защото е доста вероятно да завря малко тиня в задника ти.
Нали се сещаш?
Т'ва беше обида бе, глупак.
Убивал съм шестима души с тези ръце.
- Защо се движиш? - Нарича се бокс.
А това се нарича блокаж.
Виж само как се движа! Виж само как се движа!
Схвана ли го?
Сега нека те запозная с малкия си приятел.
Нолти! Хайде бе, човек. Нали ми пазиш гърба.
Нолти не е боец.
- Той дори не е мъж! - Добре, почакай.
Разкарай си задника от тука. Точно така.
- Ей за т'ва ста'а въпрос. - Може би все още има живот в старото куче.
Ох, човече! Дай пет. Това е момент само за петак.
Да, вдигни си ръката. Точно тук, ето така.
Амии, ще поработим на това.
Хей, много си зъл бе. Та ти му сложи лицето в тия лайна!
Да, така беше.
Ох, човече.
Хей, Нолти, бяхме като Дрийм Тийм, нали? Като Шак и Коуби.
Шак и Коуби?
Ами, ще ти обясня като стигнем обратно в лагера. Много ми хареса.
Това... "Блокаж."
Може ли да ме научиш на мистериозните му пътища?
Само оставяш врага да се измори, нали?
Той започва да те бъхти яко. Тогава ти така, докато той така...
И когато се измори, ти си готов за...
- Какво се е случило? - Патрулите на Персивал. Откриха ни.
Единствените, които останаха са тези, които бяха извън лагера.
Мамка му! Виктория ни каза, че това може да се случи.
- Виктория! - Отведоха я.
Сега я изгубихме, както и каузата си.
Поредната дрънкулка за краля.
Вижте сега, просто ще я спасим. Нали, така? Ще свалим краля.
Ъх, ъх...
Кой от вас ще се бие?
Кой е готов за екшън?
НИКОЙ?!
Аз ще се бия.
Ей за т'ва ста'а въпрос, Нолти.
Но ние сме страшно изтощени, както като дух, така и като бройка.
Нищо не може да ги вдъхнови дори да се бият отново.
Тежи мъже може и да се бият за кралицата си.
Кралицата.
К'во ста'а? Как сте?
Французин е.
Сит Нолти.
Удовлетворена съм да ви видя.
През всичкото това време, мислих че сте мъртъв.
Ами, аз... бях.
Ваше Величество, аз бях.
Моля ви за прошка. Не биваше да ви оставям сама.
Ако не беше, със сигурност щеше да бъдеш убит, като другите.
Затова съм благодарна за това, което направи.
Но сега, когато се завърнах от мъртвите, време е да се завърна на трона си.
Ще се бият ли мъжете от мое име?
Ох! Аз мога да отговоря на това. Нищо няма да стане.
Нали? Те са мързеливци. Същото нещо ги попитах и аз.
Правят се все едно не са ме чули, нали, Нолти?
Това е моят приятел Скай Уокър, мъж изпълнен с необичайна мъдрост и кураж.
Какво мислиш, Скай Уокър?
Мисля, че трябва някой да им поговори, за да ги повдигне. Нали се сещате, Ваша Височественост?
Трябва някой здраво да им поговори. Трябва да им влезете под кожата.
Моята кралица може да внуши на звездите да паднат от небето.
Съберете хората, за да кажа няколко думи да раздвижа духовете и кръвта да закипи.
Англияяяяя!
Скептичен остров на лютня и роби,
освободете сълзите си над моите гърди!
Охх, Англия!
- Чух достатъчно. - Ох, Англия!
Защо не ми позволите да опитам и аз? Да видим дали ще мога да направя нещо.
Ами, ъх...
Някога имаше един велик крал!
Кралят Родни,
Който казал "Ао, оо, оу!"
"Офицер Алън, Оуууъ!"
"Махнете ги... Уоу! Бзз! Арррх!"
И който също казал "Не можа ли просто да се понасяме?"
Имаме нужда от рицар, не от шут.
Отивам да копая гробовете ни.
Ами, казвам че понякога просто не можем да се понасяме!
Понякога просто трябва да вземем оръжие!
Вижте.
Чуйте к'во ви казвам.
Животът ви е мизерия.
Знам защото вече го опитах.
Знам чувството да чакаш кораба да дойде,
а ти да стоиш по средата на пустиня.
Ох, Англия, та ти загуби царството си.
Живеете в колиби. Изглеждате ужасно.
Ами, така е! Вижте си краката.
Я си вижте краката. Мм-хм, видяхте ли?
Върнете тази прекрасна кралица на трона й.
Защото когато го направите, тя ви обещава, че ще има кон във всяка конюшня,
пиле във всяка тенджера. Точно така. Мммм!
Мога ли да получа "Амин"?
Казах, мога ли да получа "Амин"?!
АМИН.
Мога ли да получа "Амин"?!
Амин! Амин!
Крал Лео.
Мисли се за Крал Артур.
Ами, аз познавам Крал Артур.
И ти, кралю Лео, не си Крал Артур!
Наистина не е Крал Артур!
Не е Крал Артур! Не е Крал Артур!
Не питайте какво може да направи феодалното владение за вас,
а какво можете вие да направите за него!
Сега, Сър Нолти, дайте ми короната.
Ваше Величество, ще бъде чест.
Крал Лео има голям замък
И ние ще му го заврем направо в задника му!
- Стоп музиката - Едно, две
- Ела само ми падни
Йе, точно така! Право в гърдите.
- Харесва ми! - Яко.
Дам яко е.
Да, Да! Хванете го! Хванете го!
Опитай се да не заковаваш задника му другият път.
Оооох! Охх!
Едно, две, три. Дааааа!
Готови!
Осем! Смяна! 27 синьо!
Ох! Харесва ми, Да! Виждате ли за к'во ста'а въпрос?
- Великолепно. - Да, т'ва е яко.
- Ето, човече. - Какво е това?
Нови чепици, за утре когато поведеш войските.
Мисля че ще ти е по-лесно да се предвижваш, ако краката ти не тежаха 500 паунда.
- Благодаря ти. - Няма страшно.
Аз също имам нещо за теб. Джон!
- К'во е т'ва? - Един рицар трябва да е облечен подходящо.
И двамата знаем, че не съм рицар.
Ти си толкова рицар, колкото който и мъж който познавам, така че избирай.
Поспи добре.
Решетките са отворени, и не пазени!
- Къде е Персивал? - Къде са стражите?
Нолти!
Бъдете храбри, приятели!
Задръжте линията!
Изколете ги!
Това е Черният Рицар! Черният Рицар!
Той е жив!
Това е Черният Рицар!
- Черният Рицар! - Не мога да повярвам!
Той е! Жив е!
Това е Мавъра!
Дий!
Синьо 27!
Готови! Давай, давай, давай!
- Да, Да! - Уоууу!
- Аз ще го поема. - Добра идея.
Т'ва ли можеш само?
Моля се за теб, това да не е всичко с което разполагаш?
Филип!
- Кралството пада! - Не се страхувайте. Всичко е под контрол.
Луд ли си? Трябва да ми помогнеш да избягам. Трябва да ме заведеш на безопасно място.
Млъкни!
Ха-ха-ха! Бу-Да!
Глей къде стъпваш!
Ха-ха-ха! Добре, нали?
А това, приятелю, се нарича Rope-a-Dope.
Да, браво за т'ва ста'а въпрос! Хей, Нолти, ти си върха! Да!
Нолти!
Ти си смел рицар.
Беше чест да се бия до вас.
Вземи това.
Знаеш какво да правиш.
Черният Рицар.
Пусни меча, или ще убия момичето.
- Пусни я. - Направи го!
Не го прави, Джамал!
Така...
Сега когато Мавъра е пешак.
Сега ще умреш в ръцете ми, както Нолти.
Нека те питам нещо.
Харесваш ли бейзбола?
Или пък харесваш баскетбола?
Може би голф?
Можеш да благодариш на Тайгър за това.
- Добре ли си? - Сигурна съм, че ще се оправя.
- Как е врата ти? - Беше много смело.
Нека ти помогна.
Джамал!
Нолтиии!
- Да живее Кралицата!
Дааа! Дааа!
Дааа! Нолтиии!
Ще си живеем страхотно с теб. Мисля, че ще обикнеш Л.А.
- Но аз си мислех... - Не се връщам обратно без теб.
Знаеш ли, ще ида до края на света заради теб.
Та той е само на шест мили от тук.
Имаш много да учиш.
- Научи ме. - Искаш да те науча?
- Странен начин за... - Френски.
Скай Уокър, все още ли сте твърдо решени да ни напуснете?
Ще е лошо да изгубим такъв велик войн.
Нищо лично, ъх, Г-жо Кралицо.
Но, ъх, Нолти е прав.
Имам собствени битки, които да водя, нали?
Т'ва е кифличката ми. Ти ме уреди с нея.
- Мм-хм. - Да, Да, Да.
Знаеше че движа с някой готин, и започна да ме харесва.
В признание на службата ви за Короната,
Посвещавам в рицарско звание Сър Скай Уокър, Черният Рицар.
Пазете се.
Пазете се!
- Какво...? - Жизнените му показатели изглеждам нормални.
Джамал! Джамал!
Йо, добре ли си бе, човек?
Изкара ми ангелите! Беше под вода, за около десет минути!
Хей. Йо, къде е Виктория? Вики?
- Коя? - Стига ме базика бе, човек!
Вики. Виктория, моята кифличка!
Джамал, за к'во говориш бе, човек?
Какво...? Вики?
Брато, знаеш ли, при такива работни инциденти, можеш да съдиш.
Няма никаква чест в това, човек.
Не си мисли, че не знам какво правиш.
Инсценираш инцидент, да си вземеш адвокат и да избягаш с парите ми.
Ами, няма да стане! А пък и вече приех съвета ти.
- Кой съвет? - Напускам.
Ох, Г-жа Бостик, не можа да се откажете.
Окей? Ще се справим. Просто трябва да се борим, това е.
Да не си пушил?
Г-жо Бостик, вижте, ъм...
Знам че нещата могат да са малко страшнички, но куражът не е липса на страх.
А наличието на страх, и въпреки всичко волята да продължим.
Добре, добре! Страхотно!
Как са децата? Всички добре ли са? Добре.
Ох, това е чудесно.
Как сте, моя кралице?
Винаги съм знаела, че имаш дарба, Джамал.
Ами, щастлив съм че ви харесва.
- Обожавам го. - Добре, добре.
Не, не, не се страхувай от нея. Опитай пак.
- Ох, страхотно! - Браво, Боби!
Мерси. Мисля, че т'ва е първия път, в който удря топката.
Изглеждаш познато.
Също и ти. Ъх...
- Името е Джамал. - Никол. Приятелите ме наричат Ники.
Работя в приемната на колежа. Там ли сме се срещали?
Може би. Записах се на нощни курсове.
Мога ли да те попитам от къде имаш този белег?
Този? Ох, той ми е от много, много отдавна.
Ами, може би мога да те заведа на обяд. Да ми разкажеш всичко за това.
Би било добре... много добре.
Страхотно. Добре.
- Хей, лельо Ники? - Трябва да вървя.
Да, ами, ъх, за мен беше удоволствие.
Аз... така и не разбрах номера ти!
Извинете ме. Да.
Пуснете лъвовете!