А Н Г Е Л С К И О Ч И
Нали се свърза с диспечера?
Има много катастрофирали превозни средства, което предполага и много пострадали.
Инцидентът е огромен. Нужни са ни повече линейки.
Всички коли са на ваше разположение. Нямам свободни екипи.
- Трябват ми лекарите. - Ще се постарая максимално.
Просто ги докарай насам.
Чуваш ли ме?
Чуй ме.
Слушай ме!
Погледни ме.
Погледни очите ми.
Усещаш ли това?
Това е ръката ми. Давай, не я пускай.
Ще те измъкнем оттук.
Нужна ми е малко помощ тук!
Всичко е наред.
Вече си в безопасност, спокойно. Ще се оправиш. Само не се предавай.
Нали? Добре се справяш.
Не се предавай. Остани с мен.
Хайде!
Стой с мен, нали?
Не се предавай.
Добре.
Остани с мен.
една година по-късно
- Какво правиш? Това е моята кола. - Нищо, аз просто--
- Какво взе? - Изключих--
Взе ли нещо?
- Телефона ли ми взе, а? - Събуди се! Събуди се! Помогнах ти.
Помогнах ти.
Съжалявам.
Това е първото, което ме питат хората.
Дали съм убивала някой?
Съвсем непринудено, като че ли ме питат каква кола карам.
Защо не се запитат дали съм спасила някой?
А ти спасила ли си някой?
Майка ми би казала, че единствен Господ може да спасява.
Все пак трябва да е доста забавно да преследваш лошите.
Само за това ли ще говорим?
Съжалявам.
Не съм специалистка в срещите.
Като те гледам, срещата ти се е провалила.
Не е нужно да си изливам душата пред един непознат.
''С какво се занимаваш, откъде си? ''
Проблемът ти не е бил в това, че ти е задавал много въпроси.
Просто не си искала да му пуснеш.
Не, това беше всичко което исках.
Разговорът ме ядоса.
Скъпа, ако ти трябва оправяне....
Млъквай.
Всяка седмица през последните 6 месеца говорим за това.
Обсъждали сме го хиляди пъти.
Стига. Не!
Няма да повтарям едно и също всеки път. Чакай.
Не ти влиза в работата. Чакай.
Какво?
Ключовете ви са на вратата.
Затваряй тогава. Не ми пука.
Ти си в 215, нали?
Мамка ти тогава!
Не на теб. Говоря на тоя идиот.
Знаеш ли? Не си прави труда.
Канданс.
Аз съм Кеч.
Чарли...
... тъкмо си лягаше, нали така?
Чао.
Поръчала съм пица...
... не знам дали си гладен--
Трябва да вървя.
Ще се видим пак.
Не виждам микробуса му, така че....
Да, няма го тук.
Как я караш?
Добре съм.
А Кати и Лари младши? Обзалагам се, че е пораснал.
Бързо расте.
На теб ли прилича, или е извадил късмет?
Има чертите на Кати и моята сила. Трябва да усетиш хватката му.
И какво беше това кодирано съобщение?
''Обади ми се, трябва да поговорим. '' Звучат ми като лоши новини.
Майка и татко ще си подновят брачния договор.
Църква, свещеник, всичко наново.
Подновяват си клетвата?
И след това ще има парти в къщи.
Майка иска да дойдеш
А той?
Работим по въпроса.
Минаха 10 години, но той още не може да го превъзмогне--
Не, Шарън! Няма да ти се водя по акъла.
Вече сме пораснали.
Все още се плашиш от него.
Знаеш ли какво?
Не трябва да идваш тук с униформа.
Хората ще си помислят, че сме в беда.
- И на мен ми беше приятно, че се видяхме. - Да.
Тъпак!
Махни се от мен!
- Ще те убия! - Млъквай!
Курва--
Ще те опъна на колата, кучко!
- Кучка! - Млъквай.
- Арестуван си! - Тупа кучка!
Ти си луда. Ти си хубава госпожичка!
Тези прекрасни кафяви очи-- Мамка ти!
Ще седнеш до мен нали скъпа? .
Можем да се позабавляваме.
Тук 7673. Водим един за разпит.
Добре изглеждаш в тази униформа. Защо не я свалиш?
Свали ми и белезниците, тъпа кучко!
- Само ме докосни. - Престани.
Няма ли да ме обискираш! Докосни ме само веднъж.
Мамка му.
Мамка ти, педал такъв.
Мирише ми на бекон.
Не за такова докосване ти говорех, скъпа!
Сядай тук. Нямам време да се грижа за теб.
Сложи си ръката на тила. Обърни се. Сядай.
- Сядай долу! - По дяволите!
Майк, имаш ли празен формуляр?
Тъпа кучка!
Има нужда от кърпа.
Може ли да поговорим за малко.
Налага ли се пак да говорим на тая тема?
Вероятно, че ти щеше да го оставиш да те хване за топките?
Видях те как го замисляше още от колата.
Просто го изчакваше да ти направи нещо.
Ако някъде съм прекалила, опиши го в доклада.
Мразя подхода към гробището. Прецаква ми системата.
Всички гадости които ядеш ти прецакват системата.
На мен пък ми харесва. Няма движение.
Няма по-лошо нещо от 459-ка по време на задръстване.
Може и да отбие, за да не закъснееш.
На теб ти харесва, защото не можеш да спиш нощем.
Знам какво ме приспива мен.
Звука на собственият ти глас? Който приспива жена ти.
Залегни! Долу! Главите надолу!
Веднага!
Някой да се обади на 911!
Спрете! Спрете на място!
Стой!
- Спри! - Отиваме на изток, университетското поле!
Залегни!
Чакай, по дяволите!
Ела тук!
Хвърли оръжието!
Хвърли го!
Пого, какво става там?
По дяволите!
Това е за брат ми, кучко!
Пусни пистолета! Пусни го!
Казах да го хвърлиш! Ставай! Ръцете на тила.
Поуг, добре ли си? Добре ли си?
Не мърдай! Залегни!
Стой настрана от пистолета! Добре ли си?
Да! Добре съм!
Не мърдай! Ръцете на тила!
- Той е добре! - Казах ти да ме изчакаш.
Нося ти праскови. Кайсиите бяха много зелени.
Палтото ти е цялото изцапано.
Спречкахме се с един.
Защо?
Щеше да отбележи тъчдаун.
Можеш ли да бъдеш сериозен?
- Какъв ден сме днес? - Сряда.
Не.
- Днес срещнах някой. - Добре.
О, взел си броколи. Благодаря ти.
Жена е.
Не си се спречкал и с нея, нали?
- Тя е от полицията. - Да не си в беда?
- Не мисля. - Това е добре.
По-добре да тръгвам.
- До другата седмица. - Добре.
Изведнъж осъзнавам какво се случва.
Къде са всички малки пиленца?
Виждам гнезда с малки яйчица, но не виждам пиленца. Защо?
Винаги задаваш такива "важни" въпроси.
Имам един важен въпрос за теб. Мога да те попитам само....
Ето, използвай това. Обади се на жена ти. Питай я нея.
От болницата.
Да. Всичко наред ли е?
Да.
Браян ще се оправи.
Нали ти ли казах? Не се предава лесно.
Утре? Там сме.
- Къде е партньора ти? - Беше ми жена.
- Аз съм женен. - Но жена му наистина го харесва.
- Къде отиваш? - Да се освежа. Не може ли?
- Да си оправи грима. - Поуг е с грим?
Именно, трябва да ми върнеш червилото което ти дадох на заем.
Не предполагах, че ще те видя отново. Защо седиш тук?
Не съм много общителен.
Искаш ли да седнеш?
Да. Да, разбира се.
- Не ти благодарих. Аз съм Шарън Поуг. - Аз съм Кеч.
- Просто Кеч? - Да.
Защо постъпи така, Кеч?
- Нападна въоръжен човек? - Щеше да те убие.
Можеше да убие теб. Да нямаш някое предсмъртно желание?
Струва ми се, че нямах време да мисля за това.
- Хей! - Хей, Пого!
- Какво мислиш в момента? - Заслужаваше си риска.
- За някой, който дори не познаваш? - Да.
И заради това което правиш. Мисля, че полицаите са невероятни.
Опитват се да опазят мира. Трудна работа. Пожарникарите...
... те са герой. Хлапетата им махат. Хората трябва да махат на полицаите.
- Какво смешно има? - Нищо.
Замисляла ли си се колко хора са в града, защото си ги спасила?
Или си им помогнала, или си арестувала някой който би ги наранил?
- Не съм се замисляла. - Или просто защото си си вършела работата.
Сега аз съм тук благодарение на теб.
Може би, ти трябваше да станеш полицай.
Не знам. Шапките не ми стоят добре.
С какво се занимаваш? Къде живееш? Какво работиш?
Добре.
Съжалявам.
Винаги когато разговарям с хората, се получава като разпит.
Имаш хубава усмивка.
Благодаря ти.
- Ще ни запознаеш ли с твоя герой? - Кеч, това е Рей.
- Здравей, Рей. - Кеч.
Защо не дойдеш при нас? Искаме да те черпим една вечеря...
... затова, че спаси Пого.
Знаеш ли, уморена съм. Ще си ходя вкъщи.
- Да не прекъснах нещо? - Всичко е наред.
Ще те изпратя до колата ти, ако нямаш нищо на против.
Да. Разбира се.
Квартала е лош. Може би аз трябва да те изпратя до твоята.
Нямам кола.
Искаш ли да те закарам?
Не, благодаря. Обичам да си ходя пеша.
Можеш ли да караш?
Не съм употребила много алкохол.
Мислиш, че съм пияна? Ще разбереш, когато съм. Ще повръщам.
А аз никога не повръщам, така че....
Не се тревожи.
Няма ли да влизаш в колата?
Аз съм на Ашлънд, на 18-та улица.
- Никога на съм карал. - Защо не?
Какво?
Опитвах се да си те представя без дрехите ти.
- Моля? - Не исках да кажа това.
Имах предвид, че се опитвах да си те представя без униформа.
В свободния ти ден, свободно облечена.
Не живея тук.
Знам. Аз живея тук.
Момчетата от бара, нали се сещаш? Те са ми приятели.
Работим заедно, разказваме си вицове, веселим се.
Не мога да им кажа....
Какво?
Всеки път когато си затворя очите, виждам този пистолет.
И чувам онзи изстрел.
Чувствам как куршума се забива в гърдите ми....
не знам защо ти казвам това, след като ти беше там....
Сигурно съм пияна.
Не мога да разбера защо беше на стадиона.
Ами ако не беше там?
Предполагам, че е трябвало да се срещнем.
Влез за минутка, ако искаш.
Добре.
- Искаш ли едно питие? - Не, благодаря.
Нещо против да затвориш вратата?
Седни някъде.
Ще огледам.
Не гледай. Не съм подреждала.
Е, и? Така е по- истинско.
Грубо е.
Сега като дойдох, ми изглеждаш ядосана.
Повярвай ми, когато съм ядосана ще разбереш.
Просто не съм...
... свикнала някой да идва тук.
Но ти си тук, така, че.... Както и да е....
- Да говорим за нещо глупаво. - Ти започни.
Какво беше това ''трябвало е да се срещнем''?
Звучи ми малко паранормално.
Някои казват, че всеки има собствена миризма...
... която може да бъде усетена единствено от съзнанието на друг човек.
Значи сме се надушили.
- Кой е казал така? - Нямам никаква представа.
Ти си луд.
Благодаря ти, че се отби.
Това значи ли, че си тръгвам?
Не! Искам да кажа, че не е нужно.
- Вече си добре. - Да не си лекар?
Това ''лудата'' част ли е?
Може би тръгването е добра идея.
Може ли да се върна някой път?
Защо?
Сигурно е от миризмата.
Трябва да вървя.
О, Боже....
Какъв ти е проблема, да не си сляп?
Тъп идиот.
О-хо, какво правите насам?
Хей, здравей!
Майка ти ни молеше да дойдем на обяд.
- Мамо, може ли да тръгваме вече? - След минутка.
Как е тя?
Добре е. Ще се радва да те види.
Баща ми няма ли го?
Значи си говорила с Лари? Той ми каза.
Да. Той ми каза за тези подновявания на клетвите.
Ще дойдеш, надявам се?
Ела, Шар. Мисля, че трябва.
Лельо Шарън, може ли да ти разгледам колата?
- Хайде, мамо! - Чакай. Трябва да вървя.
Чао.
Изглежда същото.
Все още мирише на цигари.
- Въпреки, че ги отказа. - Сега пуши само по 6 на ден.
Лари ти е казал, че съм се отбила, нали? Затова ли се обади?
Обадих ти се, защото исках да присъстваш на церемонията.
Защо го правите?
Като едно свежо начало е.
Твоя ли беше идеята?
И на двама ни.
По този начин брака ни ще се благослови.
Преди това не е ли бил благословен?
Разбира се, че е бил.
Просто....
- Какво просто, мамо? - Просто мислиш само за лошите неща.
Никога не помниш добрите. Искаше ми се да помниш добрите.
И на мен така ми се искаше.
А татко? Той помни ли нещо за мен?
Не те мрази.
- Все още изпитва болка. - Болка?
Аз ли съм го наранила?
Да бъде арестуван така? Никой не би го забравил.
А ти как забрави това, което той ти стори?
Не беше толкова лошо--
Правиш го да звучи ужасно. Той е различен от години.
Радвам се, че не е бил такъв. Това значи, че съм помогнала!
Затова го направих!
Защо съм виновна затова?
Никой не е казал това.
Просто те каним.
Ще дойдеш ли?
Кеч - 555-0139
- Имаш ли секретар? - Какво?
- Имаш ли телефонен секретар? - Да.
Затвори, и ще ти оставя съобщение.
Защо?
Моля оставете съобщение след сигнала.
Аз съм Шарън.
Може би можем...
... да идем на закуска заедно.
Обикновено ставам рано за да тичам в Линкълн Парк.
Има кафе отсреща.
Някъде към 8? Бъди там.
Моля оставете съобщение след сигнала.
Здравей. Не вдигай. Виж...
... не се наспах добре...
... и вероятно беше лоша идея изобщо.
Снощи се чувствах странно.
Както и да е, сега съм добре.
Затова нека оставим нещата така.
Мамка му!
Какво?
Кой е? Какво?
Тъкмо заспивах, най-накрая.
Имахме среща.
Не беше среща.
Добре, уговорка. Аз си спазвам уговорките.
Ти в пещера ли живееш? Обадих ти се в 7: 00.
Ставам рано. Бях там. Чаках те.
Провери си съобщенията.
Трябва да се наспя. Върни се след месец.
- Защо си мислиш, че ще се върна? - Защо си тук?
Когато кажеш на някой, че ще си някъде...
... този човек си пренарежда живота.
- И още повече-- - Какво има в пликчето?
Какво?
- Какво има в пликчето? - Не е твоя работа.
Кафе?
Мислиш ли, че си заслужила кафе?
Ами храна?
Определено не заслужаваш храна.
- Взел съм кафе, захар, подсладител-- - Черно.
- Както и да е. - Просто черно.
И как по-точно си пренареди живота за да купиш кафе?
Никога не говориш за себе си. С какво се занимаваш?
- Какво значение има? - Какво значение има?
Стоиш в спалнята ми и ми гледаш бельото.
Мисля, че има значение.
Кой си ти?
Някой който си спазва уговорките.
По дяволите, ти си женен!
Върни си ми кафето. Дай ми го.
Какво--!
Знам, ти си престъпник.
Просто чудесно. Точно от това имах нужда.
Казвам се Кеч. Не съм извършил никакви престъпления.
Харесва ми да съм с теб.
Това са глупости.
Аз те пуснах тук.
И да не знам нищо за теб? Трябват ми подробностите.
- Ще започна оттук. - Това е нелепо! Защо?
Защото е така.
О, твоите правила.
Моите правила.
Добре, и без това не искам да те опознавам толкова добре.
Не ми е нужно. Уморена съм.
Не съм спала цяла нощ.
Чао.
Може ли да вляза?
Да. Влизай.
Благодаря.
Започваш да свикваш с вратите.
Тук ли живееш?
Никой не живее тук. Какво е това, някаква фасада?
- За това ми говореше, нали? - Какво?
Разпита ти. Нужен ли ми е адвокат?
Просто не обичам да ме баламосват.
Аз не го правя.
Тогава ми кажи направо. Кой си ти?
Какво търсиш?
Живота ти. Не искам някакви изненади.
Това е. Спя тук. Разхождам се в града. Това е всичко.
Това е всичко?
Освен теб.
И това което изпитвам към теб.
Което е...?
Изненада. Мислех си, че е невъзможно.
Мислех си, че съм....
Какво си мислел, че си? Гей?
Мъртъв.
Трябва ли да мога да разбера това?
Не.
Чудела ли си се някога, какво значи ''на чисто''?
Какво имат в предвид хората, когато казват''Да започнем на чисто''?
Без минало, това е на чисто.
Това е на чисто, добре.
- Значи ония тип знае къде живееш? - Той не е опасен.
Не присъства в базата данни. Няма никакъв Кеч--
Търсил си за него?
- Той е призрак. - Не мога да повярвам, че си направил това!
- Нали сме партньори, просто се грижа за теб. - Не ми трябва твоята грижа.
Да няма фамилия. Доста е странно.
О, спомням си това.
Това беше усмивка.
Нали се сещаш за ченгето? Жената? Дойде ми на гости.
Излизате ли?
Задава много въпроси. Иска да знае всичко.
Разбира си, че иска. Всеки иска.
Говори с нея.
- За какво да говоря с нея? - Говори с нея, Кеч.
Говори с някой. Вече мина почти година.
Всеки път когато говоря с някой ми олеква.
Не казвам, че всичко ще изчезне--
Добра ли е?
По скоро е...
... трудна.
Хубава ли е?
Това няма значение.
Значи е хубава.
Мисля, че ми е ядосана за нещо.
Извини й се.
- За какво? - Няма значение.
Ние обичаме, когато мъжете ни се извиняват.
Бял цвят
Мислех си, че ще ми отговори секретарят.
Искаш ли пак да звъннеш? Няма да вдигна.
Не, не. Мислех, че си на работа.
Искаше ми се да съм.
Не можеш да спиш?
Аз също.
Искаш ли да идем някъде?
Сега? 3 сутринта е. Целият свят спи.
Не целият.
Това среща ли е?
Просто уговорка.
Можем да си починем, ако искаш.
Ами почивай си.
Ще се видим по-късно.
Искаше ми се да поплуваме.
Защо да не можем?
С дрехи?
Божичко! Не можеш да се събличаш в обществен парк!
Трябва да се научиш да си почиваш.
Хайде!
Къде отиваш?
Ще те издам!
О, Боже.
Божичко!
Замръзвам!
Целуни ме някъде, където никой не ме е целувал.
Благодаря ти.
Нали съм ти казвала да не напускаш апартамента без мен?
Трябва да вървя.
1034 да Роб-67, мястото потвърдено. Жилището на Поуг...
... възможно е 415. Съсед стои отвън.
- Къде е Лари? - Успокой се.
- Къде е той? - Изчакваме за да го хванем.
- Къде е той? - Няма ли да се успокоиш?
Не ми говори, като на дете!
Отзад с Дени.
Кати е вътре с детето. Венеса е с него.
Ще те убия!
До никъде не стигаме с нея.
- Пробвай ти. - Добре.
Добре ли си?
Съседите се нанесоха преди 2 седмици, и вече викат полицията.
Добре дошли в квартала.
- Трябва да е било доста шумничко. - Спречкахме се. Случва се.
Защо не ми разкажеш--
Божичко--
По дяволите!
- Не прави нещата по-зле. - Как ще ги направя по- зле?
- Досега не се е случвало. - Всичко си има първи път.
Не ме съжалявай. Не ми е нужно.
- Погледни се. - А ти си в моя дом!
И арестуваш семейството ми! Няма ли да престанеш?
Да престана. Не съм те ударила аз.
Не ми трябва съжалението ти, ясно?
Станалото, станало. Той съжалява.
Съжалява? Майната му! Той съжалява?
Удрял ли е Лари младши вече?
Никога не би направил това. Той е добър човек, Шарън.
Така ни каза и майка ни.
''Баща ви е добър човек. Той съжалява. ''
Махай се от къщата ми!
Имате ли адвокат?
- Жени ли искаш да биеш? Удари мен! - По дяволите! Пак се почна.
- Успокой се-- - Назад.
- Стана случайно. - Повече прилича на катастрофа.
- Много смешно. Виж-- - Млъквай!
Отвращаваш ме, страхливец!
Тъпа курва!
- Какво правиш? - Да вървим! Разкарай се!
Момчета, нали видяхте.
Видяхте това. Свидетели сте. Това беше нападение!
Ще повдигна обвинения.
Остави го да повдигне обвинения!
Какви ги говориш? Аз кървя!
Нищо не съм видял. Видях те как падна на земята и се удари.
Погледни я! Тя е луда!
Ако пак й посегнеш лично ще те арестувам!
Същия като него си!
Да, ами ти?
Извикайте помощ.
Добре. Благодарим ви, че дойдохте.
Майка ми винаги казваше, че е семеен проблем.
Или, че съм нарушила някаква свещена клетва. Не знам.
Когато влезнахме онзи ден и видяхме как я пребива....
Какво трябваше да направя?
Лари беше този който винаги се намесваше, за да й помогне.
И винаги си го отнасяше.
Аз никога не направих нищо.
Просто тичах и се криех.
Напротив, постъпила си правилно. Потърсила си помощ.
За мое добро.
Но ти не си го направила за себе си.
Всички тези години...
... баща ми никога не ме нарани.
Нито веднъж.
Напротив, наранил те е.
Спри на място! Спри!
Не мърдай!
По дяволите!
Знам си правата. Искам адвокат!
Г-н Кюфтак Ножев си знае ''правата. ''
Кучка, това не е мое.
Благодаря за литературния израз.
Правиш се на мъж пред гаджето ли.
Ще споделиш ли любовта на партньора си, полицай Хо?
- Хо! Полицай Хо! - Или полицай Кучка? Кое да бъде?
Няма да видиш нищо.
Не ми пука за твоя живот.
И брат ти ли искаш да стане като теб?
Да убива докато не го застрелят в главата като по-големия ти брат?
Той е малък. Все още има шанс.
- А аз нямам, така ли? - Не, казвам ти, че това е твоя шанс.
Имаш ли достатъчно мозък за да се възползваш?
Хайде, влизай.
Какво ти се е случило? Да не ти се е явил Господ?
Не ме предизвиквай, ясно?
Влизай!
Хей, имаш ново обзавеждане.
- Имаш нов приятел. Кой е това? - Боб.
- Кръстил си кучето си Боб. - Не, така се казва.
- Той ли ти го каза? - Да.
И аз имам нещо. Покана за подновяването на клетвите между родителите ми.
Пристигна днес. Беше в пощенската ми кутия.
Ще отидеш ли?
Не знам.
Ти би ли дошъл?
Да дойда с теб ли ме каниш?
Ти би ли се съгласил?
Боб може ли да дойде?
Разбира се.
След като изяснихме това....
Гладна съм. Да идем да хапнем нещо.
Само да си взема якето.
И си смени фланелката. Миришеш като куче.
Какво правиш?
- Какви са тия играчки? - Не ми рови в нещата.
Не ровя. Беше отворено.
Защо са ти всички тия играчки?
Съжалявам, не исках да те разстройвам.
Хайде.
Да вървим.
Какво?
Нищо.
Да вървим.
И да слушаш, Боб.
- Всички ли познаваш? - Как сте?
Добре.
- Опитай. - Не....
Хайде де.
Чувствам се тъпо.
Опитай пак.
Какво?
Обичаш ли блус?
Хайде, да влезем.
Хайде.
Свали си палтото. Да постоим малко.
Хайде.
Беше невероятно! Не знаех, че свириш на тромпет.
- Защо не ми каза? - Не знам.
- Защо си тръгна? Беше чудесно! - Стийв!
Не мога да повярвам! Стийв Ламбърт!
Как я караш? Добре ли си? Минаха--
Бъркате ме с някой друг.
Шегуваш ли се? Стиви, аз съм.
- Тони! - Не познавам никакъв Стийв.
Това някаква шега ли е?
Докато бях в офиса си чух тази мелодия, твоята мелодия.
Не знам кой си.
Махни се от мен!
Нещо против да ми обясниш това?
Кой е това? Да не му дължиш пари?
Не го познавам.
Стийв ли се казваш?
Казвам се Кеч.
- Какво искаш? - Истината!
- Кой е Стийв Ламбърт? - Не знам.
В някаква заблуда ли живееш?
Какво следва да разбера? Че си женен?
- Къде отиваш? - Какво искаш да ти кажа?
Нищо не искам да ми казваш! Нищо не казвай.
Искаш да тръгваш? Давай.
Стивън Ламбърт
Моля оставете съобщение след сигнала.
Кеч, аз съм. Можеш ли да вдигнеш?
Чудех се дали можем да се видим утре.
В онова място наречено ''при Енрико''. На Халстед и Марион.
Някъде около 2: 00.
Добре.
Чао.
- За онзи ден-- - Не е нужно да обясняваш.
Вероятно трябва.
Но.... съм добре.
Хайде.
Мислех, че ще пием кафе.
- Довери ми се. - Знам.
Никога не бих те наранила.
Помниш ли когато ми каза, че на някои хора им е писано да се срещнат?
Може би ни е писано да се срещнем онази нощ.
Нощта в която ти държах ръката.
Какво имаш в предвид?
Може би не си спомняш.
- Беше в безсъзнание-- - Не, не помня.
Бях там.
Аз бях там онази нощ.
На местопроизшествието?
За какво говориш?
- Може би затова пак се срещнахме. - Какво правиш?
- Опитвам се да ти помогна. - С кое? Добре съм си.
- Не мисля, че си. Преструваш се-- - Не се преструвам!
- Лъжеш. - Не лъжа!
Тогава влез там. И аз ще вляза с теб.
- Защо постъпваш така? - Защото си имал семейство.
- Млъквай. Спри. - Имал си жена и дете.
Съжалявам за случилото се. Искам да имаш живот.
Имам живот. Няма нужда да--
- Моля те! Случва се. - Няма нужда да започваме този разговор.
- Моля те-- - Обичаш да насилваш хората, нали?
Просто исках да те разбера, да разбера кой си.
Не мога да го направя ако не ми позволиш. Знам, че е трудно, представям си--
Нищо не можеш да си представиш!
Нямаш представа как се чувствам след това, което направих--
Кое?
Не се отнасяй.
Не си ти виновен. Бях там, видях докладите.
Онзи камион, просто-- Кеч, моля те.
Опитвам се да ти кажа нещо.
Опитвам се да ти кажа, че....
Не си сам.
- Опитвам се да ти кажа, че те.... - Недей.
- Ти трябва да си му баща! - Не можеш ли ти да го вземеш?
Заета съм. Нямам време!
А аз да не би да имам?
Това си е поздрав и половина. Какво става с теб?
Не отговаряш на позвъняванията ми. Не си идвала на работа 3-4 дни.
Не ми изглеждаш болна.
- Да не би откачалката да те е зарязал? - Майната ти.
Иска ми се да ти кажа, че съжалявам.
Но мисля, че така е най-добре за всички ни.
- Нима? И кои са ''всички''? - Аз.
Марта Стюърт, Няма ли да сипеш едно кафе на партньора ти?
Обзета си от него.
Обзел те е, нали?
Ще ти дам един изключително мъдър съвет.
Смени темата.
Чарлин е бременна.
Това е прекрасно.
Поздравления.
Не съм сигурен, че съм готов да ставам баща.
Все още не съм превъзмогнал г-ца Стилуел.
Кой?
Учителката ми по английски от 10-ти клас.
Невероятната Стилуел.
Знам, че ти е трудно.
Ще кажа на шефа, че съм се отбил да те видя.
И че си много болна.
Но няма да го оставя да продължи много.
Имаме работа.
Трябва да пречистим улиците преди детето ми да се появи.
Разбираш ме, нали?
Идвал ли е тук?
Очаквах го тази сутрин. Той ми пазарува.
Плащам му за имота всяка седмица.?
Не можеш да говориш за това с него.
Когато е тук говорите ли за инцидента?
- Той споменава ли миналото някога? - Не.
Защо не?
Оставила съм го сам да намери пътя.
Мисля, че има нужда от това.
Защо си тук, Шарън?
Искам да разбера как да му помогна.
- Ти му помагаш. - Не мисля така.
Защо така мислиш?
Заведох го на гробищата--
Гробищата?
Реших, че ще помогне.
Трябва да се изправи срещу това.
Ще се изправи, когато той прецени.
Изградил е стена около онзи ден и онази нощ.
Снаха ми и внука ми.
Безнадеждно е.
Гробищата....
Знаеш ли колко ми е трудно да отида там?
Просто се опитвах да му върна живота.
Той се завръщаше.
Не осъзнаваш ли колко се промени той през изминалите няколко седмици?
Апартамента му, живота му? Влюби се.
Защо прибързваш нещата? Защо всички прибързват нещата?
Бях уплашена.
От какво?
Да не го загубя.
И предполагам, че точно това се получи. Загубих го.
Ти просто се опитваше да намериш своя път.
Какво друго можем да направим?
Мислиш ли, че винаги знам кое трябва и кое не трябва да му кажа?
Просто се опитвам да постъпя правилно...
... и се надявам, че той ще открие любовта.
Виж се...
... толкова притеснена, и отчаяна.
Има толкова любов в това.
''Аз просто...
... искам да ви пожелая всичко най-хубаво. ''
''Исках да ви пожелая късмет и да ви поздравя. ''
''Здравей, мамо, татко.
минах за да ви поздравя...
... и мисля, че сте страхотни. ''
Не с тези обувки.
Моля оставете съобщение след сигнала.
Кеч?
Можеш ли да вдигнеш?
Ще ми се обадиш ли?
Заклевате ли се в името на Отца и Сина и Свети я дух в любов и вярност.
Създателят освети пътя ви,..
... дари ви с мъдрост през годините на съвместен живот...
... за да носите задълженията на брака и верността.
Благослови ви и се е наслаждава...
... как достигате това висше ниво в отношенията си.
Готови ли сте да се отдадете...
... на този брак по-голям от самите вас...
... този брак благословен вече от Бога?
- Да. - Да, готови сме.
Обърнете се един към друг, хванете се за ръце и повтаряйте след мен:
- Аз, Карл... - Аз, Карл...
-... вземам, Джоузефин... -... вземам, Джоузефин...
-... да бъде моя жена. -... да бъде моя жена.
- Аз, Джоузефин... - Аз, Джоузефин...
-... вземам, Карл... -... вземам, Карл...
-... да бъде мой съпруг. -... да бъде мой съпруг.
Обещавам да не изневерявам и в добро и в лошо...
... в болест и в здраве.
Обещавам да те обичам...
... и почитам докато смъртта ни раздели.
Ани.
Макс.
Не искам да си мислите, че съм забравил.
Просто не можех да ви открия. Събудих се и вас ви нямаше.
Нямаше нищо. Всичко изчезна за една минута.
Не можех да си спомня тази минута.
Но мисля, че сега си спомням всичко. Използвах калкулатор.
Знаеш ли, че на ден има около 1400 минути?
Затова изчислих.
Бил съм...
... на 29 години...
... 3 месеца и 8 дни.
Така че е било минута номер...
... 17 810 200.
Това е минутата която загубих.
Когато загубих тази минута предполагам, че....
опитах да изгубя всичко...
... всички спомени...
... защото болеше толкова много.
Опитах, но....
Но не успях.
Макс, ти беше болен този ден, помниш ли?
Беше на рожденият ти ден...
... и ти преяде.
Ани, ти ми каза:
''Намали, мокро е. ''
И беше права.
Трябваше да намаля.
Трябваше да съм намалил много преди това.
Но не винаги се вслушвам.
Не се вслушах, когато...
... когато ми каза, ''Стийв, не си пилей времето. ''
Този ден те накарах да се усмихнеш, Макс, помниш ли?
Погледна ме...
... и аз ти направих физиономия...
... и после всички се засмяхме.
Беше страхотна минута.
Беше.
Толкова се радвам, че открих тази минута.
И без значение от всичко...
... вече няма да я забравя.
Татко!
Няма да забравя вече.
Обичам те.
Не го карай да говори днес.
Знам.
Церемонията беше добра.
Пилето ни свършва.
Никой не яде от шунката.
Партито е чудесно.
Изглеждаш щастлива.
30 години и все още си влюбена, а?
Мислиш, че е грешно, нали?
Разбира се, че не.
Прекрасна си.
Татко.
- Не ми обръщай гръб. - Какво?
Работи ли? Искаш ли да го провериш?
- Наред е. - Татко--
- Какво по дяволите правиш? - Шарън, моля те.
Моля те, моля те какво? Защо винаги го защитавате?
''Не притеснявай баща си. ''
Можеш ли да ми отделиш минутка?
- Махай се от-- - Това е между мен и баща ми.
Така, че вие двамата, оставете ни насаме за малко!
Ами ти, татко?
Искаш ли да си вървя?
- От теб зависи. - Питам те.
Добре дошла ли съм тук?
Тук си, нали?
- Какво искаш? - Искам да знам.
Искаш ли ме тук?
Обичаш ли ме все още? Искам да знам.
Чувствам се като....
Като какво се чувстваш, татко?
Чувствам, че вече нямам дъщеря.
Ами...
... имаш. И ще е жалко ако не я опознаеш.
Аз съм следващата.
Здравей, мамо, татко. Поздравления.
Знаеш ли, докато съм в тази къща се сещам за нещо.
Бях на около 10.
Аз и Лари играехме на космически нашествия.
Помниш ли, Лар?
Както и да е, вдигахме много шум.
Татко се прибра от работа уморен и ядосан.
Крещяхме като луди.
Влезе в стаята и изкрещя:
''Какво правите по дяволите? ''
Аз се уплаших.
Бях много уплашена.
И казах:
''Играем на космически нашествия. ''
И той каза, ''Сега ще ви покажа едни космически нашествия! ''
Вдигна ме.
Вдигна ме от земята и ме хвърли на канапето.
После направи същото и с Лари.
И тогава....
Той започна да издава извънземни звуци.
Казваше, '' Идваме на Земята за да ритаме задници! ''
Аз и Лари, тичахме и скачахме по него.
Толкова много се смяхме,..
... че ме заболя корема.
Продължавахме да тичаме и скачаме по него, а той продължаваше да ни подхвърля.
И продължаваше да ръмжи и бибипка.
Беше чудесно.
Никога няма да го забравя.
Липсват ми тези моменти.
Липсва ми.
Както и да е, аз просто...
... исках да кажа благодаря, татко.
Благодаря.
Чао.
Какво правиш тук?
Ти ме покани.
Добре ли си?
Да, добре съм.
Искам да ти се извиня.
За какво?
Защото исках всичко да е перфектно. Ти беше прав, насилвах нещата.
После осъзнах,..
... че не всичко трябва да е перфектно.
Искам да кажа,..
че може да бъде каквото и да е.
Там не ме харесват много.
Трябва да са щастливи, че те имат.
- Много мило. - Не е просто мило.
Това е самата истина.
Защо толкова много сдържаш сълзите си?
Не е честно.
Направих вярното нещо.
Знам, че е така.
Не е честно така да се отнасят към мен.
Нищо повече не мога да направя.
Ходих, Шарън.
Днес ходих да видя жена ми и сина ми.
Казах им, че ги обичам и ми липсват.
И после им разказах за теб.
Казах им колко много те обичам.
Обичам те.
И аз те обичам.
Аз ще карам.