Недей.
Защо?
Притеснявам се, като се гледам.
Не се харесвам.
Не проумявам, че не съзнаваш колко си красива.
Не желая да слушам глупости.
Как се чувстваш сега?
Чудесно.
Не се ли чувстваш гол?
Аз съм гол.
Знаеш какво имам предвид.
Разкажи ми как влезе в болницата.
Като бях на 15, татко ме хвана да пуша трева.
Изпадна в ярост и реши да ме прати във военно училище.
Разправях ти теорията му за ред и дисциплина.
Разбира се, изхвърлиха ме оттам.
С татко имахме голям скандал.
Той ме удари.
На другия ден в училище някакъв ме подигра за подстрижката.
Просто загубих контрол.
Исках да го убия.
И щях да го убия,
ако не ме бяха издърпали от него.
Тогава татко ме вкара в клиника.
Там ме държаха вечно упоен две години.
Сигурно много го мразиш.
Той не е лош човек.
Аз бих мразила баща си, ако ми причини това.
Чакай.
Аз вече мразя баща си.
Защо?
Тъпанар е. Пада си по приятелката ми Анджела.
Гнусно е.
Предпочиташ да си пада по теб.
Ама че гадост. Не.
Но добре би било да съм поне наполовина тъй важна за него.
Знам, че смяташ баща ми за безобиден, но грешиш.
Той ми нанася тежка психическа травма.
Как?
Аз също имам нужда от ред,
и от малко шибана дисциплина.
Сериозно ти говоря.
Естествено, че той ме травмира.
Нужен ми е баща с авторитет.
Не кретенски пубер, който издува панталоните
всеки път, щом си доведа приятелка от училище.
Ама че нещастник.
Някой трябва да го избави от мъките му.
Искаш ли да го убия?
Да. Ще го направиш ли?
Ще ти струва пари.
От 10-годишна гледам деца вечер.
Имам почти $3,000.
Вярно, спестявах ги за уголемяване на бюста, но...
Няма да е особено добра постъпка.
Да наемеш някого да убие баща ти.
Значи не съм добро момиче.
Знаеш, че не говоря сериозно, нали?
Разбира се.
Знаеш ли какви щастливци сме, че се намерихме?
Помните ли онези плакати:
"Днес е първият ден от остатъка на вашия живот."
Това е вярно за всеки ден, освен за един -
деня на смъртта ти.
Побързай, Джейн.
Имам важна среща.
Може ли Анджела да спи у нас? - Винаги е добре дошла.
Мислех, че сте се скарали. Отдавна не е идвала.
Какво?
Срамувах се да я доведа.
Заради теб и твоето поведение.
Как така? Почти не съм й говорил.
Постоянно я зяпаш като пиян!
Отвратително е! - Внимавай...
или ще се превърнеш в кучка като майка си.
Готов ли си да тръгваш?
Не е нужно да ме караш.
Ще ида с Джейн и майка й.
Добро утро.
Как е, Рики? - Прилично, г-н Бърнам.
Трябва ми Супер-усмивка със сирене!
Трябва ти нещо повече, човече.
Като сме тръгнали да плуваме, давай.
За мен Двойна Усмивка,
картофи и млечен шейк. - Два пъти от същото.
$7,98. Моля, минете на гишето.
Заслужаваме нездравословна храна след изпотяването.
Знаеш ли, че ме измори? - Благодаря, поласкан съм.
Усмихнете се. Вие сте пред закусвалне "Усмивка".
Ще опитате ли шишче с говеждо и сирене
само за $1,99?
Бяхме на семинар. Бъди, това е моят... - Нейният съпруг.
Запознахме се. Нещо ми подсказва,
че този път ще ме запомните.
Спипаха те.
Това не ви засяга.
Джанин е старши управител, тъй че си на нейна територия.
Има логика да сте заедно.
Спокойно, мила.
Искам да си щастлива. Желаете ли сос "Усмивка"?
Лестър, престани!
Никога повече
не ми казвай какво да правя.
Никога.
Съжалявам.
Май че трябва да укротим топката за известно време.
Очаква ме скъп развод.
Не. Всичко разбирам.
За да преуспява, човек винаги трябва да демонстрира успех.
Престани. Престани.
Трябва да изтичам до съседите.
Джейн си е оставила учебника по геометрия в чантата ми.
С оня психопат редовно ли се чукате вече?
Не.
Хайде, на мен може да кажеш. Голяма патка ли има?
Няма да му обсъждам патката. Нещата са съвсем други.
Други? Няма патка ли?
Защо си такава?
Аз ти разказвам за всеки, с когото се чукам.
А може би не бива да го правиш. Може да не искам да чувам.
Сега, като имаш гадже си над тия неща, а?
Трябва да ти намерим истински мъж.
А цигарени книжки? - В кутията за пури са.
Бъди по-твърд. Лесно се поддаваш на уговаряне.
Трябва да се научиш да си свиваш цигара.
Къде е мама? - Не знам.
Здравейте, г-н Бърнам. - Здравей.
Я виж ти. Вие май сте тренирали.
Малко.
Личи ви.
Какви ръце само.
Значи обичаш мускули?
Ще ида да видя какво прави Джейн.
Откъде ги имаш?
От работата. - Не ме лъжи.
Видях те с него.
Наблюдавал си ме?
Какво те накара да правиш?
Да не мислиш, че с г-н Бърнам...
Не ми се смей насреща!
Няма да седя и да гледам как едничкият ми син става педал!
Господи! Какво ти става?!
Кълна се...
ще те изхвърля оттук и няма да те погледна!
Ти наистина го мислиш. - Много си прав!
Предпочитам да си мъртъв, отколкото да си гаден педал!
Прав си.
Духам на мъже за пари. - Престани!
За две хиляди. Бива ме. - Марш!
Да ме видиш как се чукам! Най-готиното дупе в три щата!
Махай се! Не искам да те видя повече!
Ти си един нещастен старец.
Вън!
Мамо... Отивам си.
Добре.
Да си облечеш шлифер.
Щеше ми се животът ти да бе по-добър.
Грижи се за татко.
... като се освободим от страха
пред проблемите на властта.
Това е тайната на "Живота, ориентиран към Аза".
Само като поемете пълна
отговорност за действията си,
ще се освободите от ролята си на жертва.
Ще бъдете жертва само, ако вие го изберете.
Не може да сме приятелки вече.
Задръстена си на тема секс.
Няма да се чукаш с баща ми, ясно ли ти е?
А защо?
Татко, остави ни на мира.
Аз съм.
Ако замина тази вечер, би ли тръгнала с мен?
Ако отида да живея в Ню Йорк, би ли дошла с мен?
Да.
Не го мислите сериозно!
Ти си дете, а той е смахнат. Ще живееш в кашон на улицата. - Не съм повече дете от теб!
Ще използваме спестяванията ми.
Имам над $40,000. Мои познати ще ми помогнат.
Какво, други наркопласьори ли? - Да.
Не тръгвай с него! - Какво те засяга?
Приятелка си ми! - Не, използваше я
да си вдигаш самочувствието.
Гръмни се, психопат! - Млъкни, кучко!
Той е смахнат! - Тогава и аз съм смахната!
Ние не сме като другите хора.
А ти никога няма да си смахната, защото си прекалено идеална!
Поне не съм грозна.
Грозна си. И си досадна.
И си абсолютно обикновена.
И си го знаеш.
Вие се заслужавате един друг.
Господи, вир вода сте!
Искате ли да повикам Рики? Той е в стаята на Джейн.
Добре ли сте?
Къде е жена ви?
Не знам.
Сигурно се чука с оня кретен, краля на недвижимите имоти.
Но знаете ли какво?
Не ме засяга.
Жена ви е с друг мъж
и това не ви засяга?
Не.
Бракът ни е само за показ.
Един вид реклама, че сме нормални,
когато съвсем не сме.
Боже, та вие треперите.
Трябва да съблечете тези дрехи.
Успокойте се.
Тук съм, ще направя всичко за вас.
Съжалявам.
Изпаднали сте в заблуда.
"Отказвам да бъда жертва.
Когато това стане ваша мантра
и постоянно подсилва..."
Отказвам да бъда жертва!
Нали не възразявате, че пуснах уредбата?
Изобщо.
Лоша вечер ли?
Не точно лоша. Просто...
странна.
Повярвай, няма как да е по-странна от моята.
С Джейн се скарахме.
Заради вас.
Разсърди ми се, защото...
казах, че сте секси.
Искаш ли да си пийнеш?
Да.
Ще ми кажеш ли?
Какво искаш?
Не знам.
Не знаеш.
А ти какво искаш?
Шегуваш ли се?
Искам теб.
Искам те от първия миг, когато те видях.
Ти си най-красивото създание, което съм виждал.
Не мислиш ли, че съм обикновена?
Не би могла да си обикновена, дори да искаш.
Благодаря ти.
Няма нищо по-лошо от това да си обикновен.
Отказвам да съм жертва.
Имам да ти кажа нещо.
Боиш ли се?
Не познавам страха.
Родителите ми ще ме търсят.
Моите - не.
За пръв път ми е.
Шегуваш се.
Съжалявам.
Все пак искам да го направя.
Казвам ти го...
за да не се чудиш...
че не съм много добра.
Какво има?
Нали каза, че съм красива?
Красива си.
Ти си толкова... красива.
И би могла да ме направиш...
много щастлив.
Чувствам се глупаво.
Недей.
Съжалявам.
Няма за какво.
Всичко е наред.
Всичко.
Бях страшно изгладняла.
Да ти направя ли още един? - Не, стига ми.
Още съм някак замаяна, но ми стана по-добре.
Как е Джейн? - В какъв смисъл?
Как е животът й?
Щастлива ли е?
Нещастна ли е?
Искам да знам, а тя би умряла, преди да ми каже.
Тя е...
Тя е много щастлива.
Мисли си, че е влюбена.
Браво на нея.
А ти как си?
Отдавна никой не ме е питал това.
Чувствам се чудесно.
Трябва да ида в банята.
Чувствам се чудесно.
Боже мой...
О, Господи!
Често съм чувал как целият ти живот
минава пред очите ти в секундата, преди да умреш.
Преди всичко тази една секунда
изобщо не е секунда.
Тя се разтяга във вечността
като океан от време.
За мен тя бе лежането по гръб
в бойскаутския лагер и взирането в падащите звезди.
И жълтите листа от кленовите дървета
по нашата улица.
Ръцете на баба и кожата й...
която на допир бе като хартия.
Първия път, когато видях новия "Файърбърд"
на братовчед ми.
И Джейни.
И Каролин.
Бих могъл да съм гневен заради това, което ми се случи,
но е трудно да се гневиш, когато има толкова красота по света.
Понякога я виждам цялата наведнъж и ми идва твърде много.
Усещам главата си като балон, който всеки миг ще се спука.
Тогава си напомням да се отпусна
и да не се мъча да се вкопча в нея.
Тя преминава през мен като дъжд
и чувствам единствено благодарност
за всеки миг...
от глупавия си живот.
Сигурен съм, че нямате представа за какво говоря.
Но не се бойте.
Един ден ще разберете.