Най-откачените домашни видеоклипове на Америка.
Идвам, татко.
Знаеш, че мразя заключени врати в дома си.
Извинявай, сигурно съм заключил неволно.
Какво има?
Искам урина за изследване.
Вече минаха ли 6 месеца?
Може ли да ти дам утре? Току-що пиках.
Добре, може.
Знаеш ли...
Лека нощ, синко.
Чаках те.
Тренирал си, нали?
Личи си.
Надявах се да ме изкъпеш.
Много съм мръсна.
Какво правеше?
Нищо.
Ти мастурбираше.
Вярно е.
Добре де, гръмни ме! Биех си чекия!
Точно тъй, разтривах моркова. Лъсках бастуна.
Здрависвах се с приятелчето.
Това е отвратително!
Извинявай, но на някои тук им тече топла кръв във вените!
На мен също! - Нима?
Но само аз правя нещо по въпроса!
Лестър, отказвам да живея така.
Това не е брак!
Това от години не е брак.
Но като си мълчах, беше доволна.
Само че се промених.
И новото ми аз прибягва до мастурбиране,
защото те няма насреща.
Да не би само на теб да ти липсва секс?
Така ли било? Давай, готов съм!
Без номера.
Такъв бърз развод ще ти сервирам, че ще ти се завърти главата.
С какъв мотив?
Не пия, не спя с други жени.
Никога не съм те ударил.
Дори не се опитвам да те докосна,
след като показа, че съм излишен!
Но аз те финансирах за лиценза.
Някои биха казали, че имам право на половината ти доходи.
Тъй че гаси и си лягай!
Чудесно е да осъзнаеш,
че още можеш да изненадваш себе си.
Питаш се какво друго забравено можеш да направиш.
Здравейте, момчета.
Не знаех, че тичаш.
Сега започвам. - Браво.
Какво да направя, за да вляза бързо във форма?
Само искаш да отслабнеш или
и да засилиш мускулите?
Искам да изглеждам добре гол.
Какво става? Педерастки парад ли?
Не мога, ще почина малко.
На прага на смъртта съм, а те дори не са се изпотили.
Лестър Бърнам. Живея в съседната къща.
Полковник Франк Фитс. Морска пехота.
Добре дошли в квартала, сър.
Мислех си за... филма, който обсъждахме.
"Съживеният". Искате ли го?
В стаята ми е.
Подръж това за малко.
Едва ли баща ми ще влезе, докато има някой, но кой знае.
Какво е това? - Урина.
На 6 месеца давам проби за наркотици.
Луд ли си? Ти пуши с мен снощи.
Урината не е моя.
Една от клиентките ми е сестра в педиатрия.
Аз я снабдявам с дрога, а тя мен - с чиста пикня.
Обичаш "Пинк Флойд"?
Харесвам различна музика.
Не бях чувал този албум от години.
Колко искаш?
Не знам. Доста отдавна беше. Как върви унцията?
Тази трева е прилична и струва $300.
А тази е върхът.
Нарича се Г-13. Създадена по генетичен път от правителството.
Много силна, но мека. Не поражда параноя.
От нея ли пушихме снощи?
Аз само това пуша.
Колко е? - Два бона.
Господи!
Нещата са се променили от 1973-та насам.
Не е нужно да плащаш сега. Имам ти доверие.
Ето ти номера на пейджъра ми.
Можеш да ме търсиш по всяко време.
Приемам само пари в брой.
Сега разбирам откъде имаш пари за такава техника.
На твоята възраст правих кюфтета, за да си купя касетофон.
Ужас. - Не, беше чудесно.
Винаги можех да се надрусам и да се чукам.
Целият ми живот беше пред мен.
Баща ми смята, че плащам със сервитьорската си заплата.
Не подценявай силата на отрицанието.
Какво правиш?
Охо, мама е сърдита.
Вдигам тежести.
Ще поработя за коремните мускули, а после за гърба.
Виждам, че пушиш трева. Браво.
С незаконни психотропни вещества.
Даваш чудесен пример на дъщеря си.
Ти ли го казваш, студенокръвна, алчна кучка?
Лестър!
Набрал си толкова враждебност.
Пречиш ми на упражненията. Освен ако не държиш да ме гледаш.
Няма да ти се размине!
Можеш да си сигурен!
Ти така си мислиш!
"Работата ми е да прикривам
презрението си към шефовете
и поне веднъж дневно
да мастурбирам в мъжката тоалетна,
докато си фантазирам за живот,
който не е тъй близо до ада."
Очевидно, не държиш да се спасиш.
От 14 години съм курва на рекламната индустрия.
Мога да се спася, само ако бомбардирам фирмата.
Управата иска да се махнеш до края на деня.
И какво обезщетение ми е приготвила управата,
с оглед информацията ми за главния редактор,
който купува секс със служебни пари?
Това би заинтересувало данъчните,
а без съмнение,
и някои от конкурентите ни.
Да не говорим за съпругата на Крейг.
Какво искаш? - Едногодишна заплата с надбавки.
Няма да стане.
Мога да прибавя и обвинение в сексуален тормоз.
Срещу кого?
Срещу теб.
Как ще докажеш, че не си ми предложил
да си запазя мястото, ако позволя да ми духаш?
Ти си перверзен и смахнат тип.
Не, просто обикновен човек,
който няма какво да губи.
Извинявай, че те накарах да чакаш.
Кристи замина за Ню Йорк сутринта.
У дома настана малка лудница.
Какво ще прави в Ню Йорк? - Там ще живее.
Да. Разделяме се.
Съжалявам.
Да. Според нея...
съм твърде отдаден на кариерата си.
Сякаш стремежът към успеха...
е недостатък в характера.
При това тя си уреди приятен живот чрез моя успех.
Но толкова по-добре.
На забавата изглеждахте щастливи заедно.
Мисли ме за луд,
но философията ми е, че за да преуспява,
човек винаги трябва да демонстрира успех.
Какво правиш?
Снимам тази мъртва птица. - Защо?
Защото е красива.
Май си забравил да си пиеш лекарствата днес, откачалке.
Здравей, Джейн.
Престани да ме снимаш.
Зарежи го. Отегчителен е.
Да си вървим.
Да те откараме ли? - Луда ли си?
Не искам да свърша насечена в някой контейнер.
Ще вървя пеша. Но благодаря.
Той и без това не иска. Да тръгваме.
Хайде, Джейн. - Аз също ще вървя пеша.
Какво?
Разстоянието е повече от километър!
Страхотно е!
Харесва ли ти да те чука кралят? - Много!
Давайте, Ваше Величество!
Кой е кралят? - Ти!
Усмихнете се. Вие сте пред закусвалня "Усмивка".
Какво?!
Искате ли да опитате бекон с яйца за $1,29?
Не, но ви благодаря.
Искам хамбургер "биг бам", картофки и оранжада.
Моля, придвижете се до гишето.
Усмихнете се. Вие сте пред закусвалня "Усмивка". $4,98.
Искате ли сос "Усмивка"? - Не...
Искам да подам молба за работа.
Не търсим управител, а работник. - Чудесно.
Търся възможно най-малка отговорност.
Не смятам, че мястото ви е тук.
Имам опит в закусвалня.
Отпреди 20 години!
Вероятно има технологични новости,
но сигурно предлагате програма за обучение.
Не е честно да смятате, че не мога да се науча.
Точно това ми беше нужно.
Кралско благоволение, тъй да се каже.
В такъв стрес бях.
Знаеш ли как си лекувам стреса?
Как?
Стрелям с пистолет. - Сериозно?
Ходя в салон за стрелба
и изпразвам няколко пълнителя.
Никога не съм стреляла. - Трябва да опиташ.
Нищо друго не ти създава такова усещане за мощ.
Почти нищо друго.
Харесва ли ти новата къща? - Харесва ми.
Бившите обитатели хранеха бездомни котки.
Все се навъртаха тук и мама се вбесяваше.
Тя пък им отряза дървото.
Това погребение ли е?
Имала ли си познат, който е умрял?
Не. А ти?
Не.
Но видях една бездомница, умряла от студ.
Лежеше на тротоара.
Изглеждаше много тъжна.
Заснех я на видеокасета.
Защо ти е да снимаш това?
Защото е удивително. - Кое му е удивителното?
Като видиш нещо такова,
сякаш Бог те поглежда за миг.
Ако внимаваш, може да отвърнеш на погледа.
И какво виждаш?
Красота.
Мамо, искам да те запозная
Да?
Запознай се Джейн.
Боже мой.
Извинете ме за безпорядъка.
Това е убежището на татко.
Доколкото схващам, пада си по оръжия.
Трябва да видиш една вещ.
Татко ще ме убие, ако узнае, че съм влизал.
Ключовете ли му открадна?
Не. Един от клиентите ми е ключар.
Една вечер нямаше пари и му разреших да плати в натура.
Обърни я.
Боже мой.
Държавният сервиз на Третия райх.
Има много колекционери, които събират нацистки вещи.
Но татко има само този предмет.
Какво ти е? - Нищо.
Не, ти се плашиш от мен.
Не се плаша.
Искаш ли да видиш най-красивото нещо, заснето на филм?
Беше в един от онези дни,
когато минути те делят от снега
и въздухът е изпълнен с електричество.
Почти можеш да го чуеш.
Това пликче сякаш...
танцуваше с мен
като хлапе, което те моли да играеш с него.
За 15 минути.
В този ден осъзнах...
... че зад всеки предмет се крие цял живот...
... че съществува добронамерена сила...
... която иска да знам, че няма причина за страх...
... никога.
Знам, видеозаписът не дава добра представа.
Но той ми помага да помня.
Имам нужда да си спомням.
Понякога има толкова много
красота...
по света...
Имам чувството, че не мога да я понеса.
Че сърцето ми
просто
ще се пръсне.
Господи! Колко е часът?
Извинете, че закъснях. - Няма нищо, скъпа.
С баща ти обсъждахме деня му.
Кажи на дъщеря ни, мили.
Днес напуснах работа.
Наругах шефа и го изнудих за близо $60,000.
Подай ми аспержите. - Баща ти...
се гордее с поведението си.
Майка ти иска да съм затворник
и да ми държи патката в буркан.
Как смееш да ми говориш така пред нея?
Що за презрение в деня,
в който си изгубил работата си?
Не я изгубих, не се чудя къде е.
Напуснах. Ще ми подадете ли аспержите?
Благодаря, че ме остави
сама да печеля хляба.
Имам работа.
Много важно, че имаме ипотека.
Каролин ще се погрижи за всичко.
Ама моля,
защо пък да не мъкна цялата отговорност.
Щом на мъжа ми му се е прищяло да напусне...
Ще подадете ли шибаните аспержи?
Няма да участвам в това. - Сядай!
Писна ми да ме третират, сякаш не съществувам.
Правите каквото и когато си искате и аз не се оплаквам.
Ти ли не се оплакваш?! Ще ме прощаваш!
Щом не се оплакваш, какво е това сега?!
Бас ловя, че публиката би умряла от смях.
Няма да ме прекъсваш, мила.
И още нещо.
Занапред ще сменим музиката за вечеря,
защото смятам, и не само аз,
че Лорънс Уелк вече досади.
Махни се!
Мила, моля те, отвори ми.
Съжалявам, че стана свидетел на тая сцена,
но съм и доволна.
Защото видях какви изроди сте с татко?
Аз?
Господи, мамо...
Не, доволна съм, защото...
Защото си достатъчно възрастна за най-важния урок в живота.
Не можеш да разчиташ на никого, освен на себе си.
Тъжно е, но е истина.
И колкото по-отрано го научиш, толкова по-добре.
Нямам чувството, че моментът е подходящ за снимка.
Неблагодарно хлапенце!
Я огледай всичко, което имаш!
На твоята възраст живеех в къща-близнак!
Нямахме отделна!
Малък негодник!
Как влезе тук?
Как? Как?!
Стани!
Защити се, женчо!
Не, сър, няма да се бия с вас.
Как влезе тук?! - Разбих ключалката.
Какво търсеше? Пари? Пак ли взимаш наркотици?!
Исках да покажа на приятелката си нацистката чиния.
Приятелка?
Да, живее в съседната къща.
Казва се Джейн.
Това е за твое добро, момче.
Не уважаваш вещите на другите, не зачиташ авторитети.
Да, сър, съжалявам.
Не можеш да правиш каквото ти хрумне!
Не може! В живота има правила!
Да, сър.
Нужен ти е ред.
Нужна ти е дисциплина! - Благодаря, че ме наставлявате, сър.
Не се отказвайте от мен!
Да не припарваш до кабинета ми!
Г-жо Бърнам, като се появихте, реших, че сте безнадеждна.
Но вие сте роден талант.
Знам, че ми харесва да гърмя!
Какво?
Чия е тази кола отпред?
Моя. Понтиак "Файърбърд", модел 1970.
Винаги съм мечтал за нея.
Велик съм. - Къде е тойотата?
Размених я.
Не трябваше ли да ме попиташ? - Чакай да помисля.
Не. Ти никога не си я карала.
Нещо различно ли си правила? Изглеждаш чудесно.
Къде е Джейн?
Не е у дома.
Цялата къща...
е изцяло...
...на наше разположение.
За бога, Каролин...
Кога стана толкова...
безрадостна?
Безрадостна ли?
Не съм безрадостна.
Много неща...
не знаеш да мен, г-н Умнико.
В живота ми има много радост.
Какво стана с онова момиче,
което разиграваше припадък, щом се отегчеше на събиране?
Което тичаше по покрива на първото ни жилище,
за да святка с фенерче на хеликоптерите?
Напълно ли я забрави?
Защото аз не съм.
Ще разлееш бира на дивана.
И какво от това? Това е просто диван.
Това е канапе за $4,000
тапицирано с италианска коприна!
Не е просто диван!
Просто диван е!
Това не е живот!
Това е помия!
И тя стана по-важна за теб от истинския живот.
Ненормално е.
Само се опитвам да ти помогна!