ХОТЕЛ "ПЛАЗА"
Искаш да си като Атикус Финч. Добре!
Сан Диего - 1969
-Харесва ми. -Защо?
-Честен е. -Да.
-Защитава доброто. -Да.
-И е добър баща. -Така е.
-Успял е съвсем сам. -Какво?
-Отгледал е децата си. -Не е вярно!
Коя беше жената, която ги навестяваше всеки ден?
-Калперния. -Калперния. Сети се.
-Ами Бу? -Какво Бу?
Бу Радли е най-интересният персонаж в "Да убиеш присмехулник".
Извинете.
Аз съм учител. В английския няма "ЧНГ".
Има "Честита Нова Година"
или "Весели празници."
Благодаря.
Няма защо.
Разкажи ми още за Ливия.
Избила всички, за да може синът й да наследи трона. Като Никсън.
Моля, моля, моля.
-Анита? -Здрасти, мамо.
-Гладна ли си? -Не, благодаря, вече ядох.
-Направила съм соеви котлети. -Не искам.
Чакай. Целувала си се.
-Не съм. -Напротив.
-Познавам. -Глупости.
Не само познавам, но и знам кой е - Дарил.
Какво криеш под палтото си?
-Не можем да слушаме музиката си. -Тя е за дрога и безразборен секс.
Саймън и Гарфънкъл са поети.
Поети на дрогата и безразборния секс.
Миличка, те са надрусани.
Първо беше маслото. После захарта и брашното.
След това беконът, яйцата, рокендролът и мотоциклетите.
Накрая ще празнуваме Коледа през септември,
за да не бъдела комерсиализирана.
-Какво още ще забраниш? -Бунтуваш се срещу познанието.
-Давам ти инструкции за живота. -Други като нас не познавам!
Аз съм професор в колеж. Защо не мога да науча своите деца?
Дарил казва, че използваш знанията си, за да ме потискаш.
Казва, че съм човек - оптимист, а ти ме отглеждаш в песимистична среда.
Сред думите, които Дарил чува, рядко има отказ.
Не мога да живея тук! Мразя те!
-И Уилям те мрази. -Не я мразя.
Ти дори не знаеш истината.
-Хайде, стига драми. -Егати!
Къща пълна с лъжи!
Това е то.
-Сестра ти вече псува. -Мисля, че каза "егати".
-Каква е разликата? -Буквата "Б".
Наистина ли си в нашия клас?
Ей, момчета! Вижте. Уилям няма косми.
-На колко си години, мъжки? -Не е мъжки.
-Той е бебе. -Бас държа, че няма пъпки.
Всички имат косми. Какво ти е?
-На колко си, на 2 години? -Какъв нещастник!
Къде са ти космите?
Имах.
Обръснах ги.
Смешник.
Ще се видим, пубер?
-Здравей. -Здравейте.
Сложи си колана.
Взехме си албумите.
-Получили сте си албумите. -Да, получихме ги.
Изглеждам по-малък от другите.
Радвай се, че е така.
Мамо, време е.
-Не може ли поне да стигнем вкъщи? -Отбий.
Кажи му истината. Кажи му на колко години е.
Той знае на колко години е.
Децата му се подиграват, че изглежда малък.
Избягват го. Наричат го "нарко".
-Вярно ли? -Какво е "нарко"?
-Нарко-ченге. -Че какво лошо има?
Стига де. Чудо голямо.
На 12 съм. Майка ме прехвърли един клас.
Голяма работа. Те са на 13, а аз - на 12.
Нали?
Записах те в първи клас на 5 години и не ти казах.
-И на колко съм сега? -Това ще му държи влага цял живот.
Не се прави на Клеопатра. Ние сме му и баща и майка.
Много го притискаш. Ако се разбунтува по странен начин,
-не обвинявай мен. -На колко съм сега?
Пропусна един клас.
На 11.
Единайсет?
Пропусна 5-ти клас.
-Само излишно забавяне. -Единайсет?!
Пропусна и детската градина. Аз те учих до 4 години.
Това обяснява всичко.
-Ти го лиши от юношество. -Юношеството е рекламен трик.
Скъпи, знам, че очакваше пубертета,
но ще трябва да потърпиш още малко.
За какво ти е да си с тълпата?
Не е толкова важно да следваш стереотипи.
Ти си уникален.
С две години напред си.
Използвай тези спестени години.
Иди до Европа. Разгледай.
Харесай си нещо.
Следвай мечтите си.
Ще станеш най-младия адвокат. Баща ти бе горд с това.
Той знаеше, че си умствено напреднал.
А аз каква съм?
Ти си бунтарка, неблагодарна за любовта ми.
Все някой трябва да е нормален тук.
Единайсет.
Тази песен обяснява защо си тръгвам.
Не можем ли да поговорим? Трябва да слушаме рок-музика?
Обичам те.
Ей, мъжки, да се грижиш за нея в Сан Франциско.
Някой ден
ще си пич.
Виж под леглото си. Това там ще те освободи.
Внимавай с цветята.
Ти си на 18. Не мога да те спра.
Ще се върне.
Може би не веднага.
Бийч Бойз
Лед Цепелин
КРИЙМ
ТОМИ Ху
Слушай "Томи" на запалена свещ
и ще видиш цялото си бъдеще.
БЛЕК САБАТ
УИЛЯМ
ЛЕСТЪР БАНГС
ЛЕД ЦЕПЕЛИН
УИЛЯМ МИЛЪР Е ПРЕКАЛЕНО МЛАД, ЗА ДА КАРА КОЛА ИЛИ ДА ЧУКА
Ето ти една теория, която да обориш
напълно.
Музиката, истинската музика, не само рокендролът, те избира.
Тя живее в колата ти, когато си сама - в слушалките,
чрез мощни, пищни картини и ангелски хорове в мозъка ти.
Далеч от...
Мегатонно пътешествие Л. Бангс
...топлия скут на Америка.
Знаеш ли, че песента "Писмото" на Бокс Топс
е дълга минута и 58 секунди? И не значи нищо. Нула.
Трябват им две минути, за да постигнат това,
което Джетро Тъл не могат да постигнат с часове.
Това е глупаво и безполезно циврене.
Което само по себе си е добро,
но да го опаковаш като изкуство...
Доорс? Джим Морисън?
Пиян клоун, правещ се на поет.
-Доорс ми харесват. -Дай ми Гес Ху.
Имат куража да бъдат пияни клоуни, което ги прави поети.
Чест е да приветстваме великия рок-критик, редактор на сп. "Крийм",
Лестър Бангс, отново у дома в Сан Диего.
На живо, "Американска жена"?
Това е най-брилянтната купчина глупости, издавана някога!
Дай ми "Бяла светлина, бяла топлина".
Иги Поп!
Амин! Пусни това. Нямаш го в програмата.
-Не е ли малко рано? -Не и за мен.
Това беше Лестър Бангс, аз съм Алис Уиздъм, а това е Иги Поп.
Ти си хлапакът, който ми праща статии от училищния вестник.
Пиша и за едно местно ъндърграунд издание.
-Ти май си звездата на училището? -Всички ме мразят.
Ще се срещнете отново по дългия път към посредствеността.
Пишеш добре. Жалко, че изпусна рокендрола. Той загива.
-Загива? -Край.
Идваш точно навреме за предсмъртния му стон.
-Поне това ще видя. -На какво пишеш?
"Смит-Корона Галаксис" делукс.
Харесваш ли Лу Рийд?
Ранните парчета. В новите се прави на Боуи.
А не трябва.
Но щом Боуи се прави на Лу,
а Лу се прави на Боуи, значи Лу остава Лу.
Ако харесваш Лу.
-Друсаш ли се? -Не.
Умно дете.
Аз взимах спийд.
Понякога сироп за кашлица.
Стоях буден по цяла нощ и пишех.
Цели 25 страници талаш.
За Фейсис или за Колтрейн.
Просто да си намирам нещо за писане.
Добре, приятно ми беше.
Продължавай да пращаш по нещо.
Не мога да отделя цял ден за феновете си.
Да, разбирам.
-Довиждане. -Да, довиждане.
-До скоро. -До скоро.
С кола ли си?
Не, дойдох с автобуса.
Щом стигнеш в Ел Ей, ще се заринеш от приятели.
Но те няма да са истински. Ще искат да те развалят.
Имаш честно лице и те ще ти казват всичко.
Не бива да се сприятеляваш с рок-звездите.
-Може ли да...? -Ако искаш да бъдеш рок-журналист...
Няма да взимаш много, но компаниите ще ти пращат безплатни плочи.
У теб няма нищичко скандално.
Ще стане страшно, човече. Ще те черпят.
Ще се срещаш с момичета, ще те возят на самолети, ще ти дават дрога...
Звучи яко, но те не са твои приятели.
Ще искат от теб снобски статии за гения на рок-звездите.
Те ще съсипят рокендрола и ще задушат каквото харесваме в него.
Ще се опитат да придадат порядъчност
на нещо, което е велико, точно защото е глупаво.
Достатъчно си умен, за да го знаеш.
В деня, в който спре да е глупаво, спира да бъде реално.
Тогава се превърне в една "Индустрия на готиното".
Идваш в опасен момент за рокендрола.
Войната свърши. Те спечелиха.
Тишината е по-добро нещо от 99 процента от музиката,
която минава за рокендрол в наше време.
Затова смятам, че трябва да се откажеш и да станеш адвокат.
Но по лицето ти познавам, че няма да стане.
Давам ти 35 кинта.
-Напиши 1,000 думи за Блек Сабат. -Задача?
Да.
Трябва да си изградиш репутация на честен
и
безмилостен.
Честен.
Безмилостен.
Ако нещо загазиш, звънни ми. Стоя буден до късно.
БЛЕК САБАТ
Гледай, цяло поколение пепеляшки, а ни следа от стъклена пантофка.
Ти искаше да бъдеш Линкълн. Искаше да бъдеш Атикус Финч.
Искате ли да се надрусате?
Само трябва да слушам.
-Така ми каза Лестър. -Доколкото това ти е само хоби.
Ще те взема оттук точно в 11.
Ако се загубиш, свири семейния сигнал.
-Успех. -Благодаря.
Не взимай наркотици!
"Не взимай наркотици!"
Да, мамо!
Здравейте, аз съм Уилям Милър.
От сп. "Крийм", идвам за интервю с Блек Сабат.
Няма те в списъка.
-Аз съм журналист... -Няма те в списъка.
Върви горе при момичетата.
Не хапем!
Какво ще стане, като отида...
Ти с кои си?
Аз?
-Аз съм си сам. -Не, с кои си? С коя група?
Ще правя интервю с Блек Сабат. Аз съм журналист.
Не съм... Знаеш.
Не си какво?
Не съм
"групи".
Ние не сме "групита".
Това е Пени Лейн. Покажи малко уважение.
Групитата спят с рок-звездите, само за да са с някой известен.
Ние сме тук заради музиката. Ние сме "адютантки".
-Тя имаше училище за адютантки. -Ние не спим с тях.
Ние ги вдъхновяваме за музика. Тук сме заради музиката.
Марк Болан й разби сърцето. Всички го знаят.
Дълга история.
Оттеглих се. Сега идвам при приятели.
Тя промени всичко.
Тя беше тази, която каза: "Край на секса.
Стига са експлоатирали сърцата и телата ни."
-Точно. -Само свирки, това е.
-Започва се! -Започва се!
-Започва се. -Това е приятелят ни журналист.
Запознай се с Полексия Афродизия,
Естрела Стар,
-а ти си... -Уилям Милър.
-Ето ги и Сабат! -Ози, Тони, ние сме!
Аз съм, Полексия!
Мисля, че видях Сапфир.
"Някой помни ли смеха?"
Сапфир!
Хайде!
Пропуски, момичета! Вземете си!
-Не, този не. -Кой домъкна сополанкото?
Той е с нас.
-Не мърдай оттук. -Аз ще те уредя, ако мога.
По-бързо! Закъсняваме с половин час.
Идвам.
Фреди! Отваряй! Стилуотър е! Ние сме в шоуто!
Аз съм журналист. Пиша за "Крийм".
Врагът. Рок-писач.
Искам да интервюирам вас или някой от групата.
Извинявай, но върви на майната си!
Ние свирим за феновете, не за критиката.
Ръсел, Джеф,
Ед, Лари. Аз много харесвам групата ви.
"Простинало куче" беше голяма крачка напред.
И постъпихте правилно, че вместо с Глин Джонс,
я продуцирахте сами. И Ръсел, звукът на китарата
е възпламеняващ.
Възпламеняващ.
Браво.
Ей, пич! Не спирай там.
-Аз също съм възпламеняващ. -Не исках да кажа "майната ти".
-Здрасти. -Той е с нас. Оттук, братко.
-Няма го в списъка! -Ето ти нов списък.
Ей, Ред Дог!
Утре вечер сме с вас, човече.
-Така ли? -Как я караш, братко?
Радвам се да те видя.
Той работи за Алмън Брадърс.
-Как са момчетата? -Страхотно, човече.
Имаме Алмън Брадърс парти.
Всички танцуват и разпускат. Като едно семейство.
Сега имаме тези. Виж.
Усещаш цвета с главата си.
-Ще бъдете в Мериленд? -Да.
Добре. Дики и Грег ти пращат поздрави.
-Пази се. -И ти, братко.
Добре, човече.
Хората изпитват проблем да обяснят рокендрола.
Само Пийт Таунзънд може, но това не е проблем.
Рокендролът е начин на живот и мислене,
а не пари и популярност.
Въпреки че не е зле да има и малко пари.
Той е глас, който казва: "Аз съм тук
и да го духате, ако не ме разбирате."
И един от тези хора ще спаси света.
Това значи, че рокендролът може да спаси света,
всички заедно можем.
Пък и мацките са върхът. Но всичко се свежда до онова "нещо".
Онова неопределимо нещо, когато хората улавят твоята музика.
-За какво ти говоря? -За тръпката.
Тръпката. Мацките и всичко останало
са производни на тръпката.
Като каза, че харесваш "Простинало куче". Ей това е шибаната тръпка!
Намерих ти пропуск.
Благодаря. Влязох със Стилуотър.
О, Стилуотър.
Сега изглеждаш мистериозен.
На колко години си?
-На 18. -Аз също.
На колко, наистина?
-На 17. -Аз също.
Всъщност съм на 16.
Аз също.
Не е ли странно? Истината звучи различно.
На 15 съм.
Как е истинското ти име?
Никога няма да ти кажа.
Врагът!
Ръсел!
Това е Пени Лейн.
Пени Лейн - Ръсел Хамънд.
Приятно ми е.
-Пени Лейн, като песента. -Познаваме ли се?
Ела с мен. Искам да ти кажа нещо.
Не е...
Въпросът не е в това какво слагаш, а какво пропускаш.
Например Марвин Гей, в песен като "Какво става, братко?"
В края на втория куплет се чува само едно "у-у".
-Знаеш ли за кое говоря? -Да! Знам!
Да! Ето това се запомня. Глупавите неща.
Грешките. Тук има само една и тя прави песента.
Каквото пропуснеш. Това е рокендролът.
-Ти си врагът. Имаш ли 18? -Да.
Все още достатъчно млад, за да бъде честен.
Намалете светлините.
Врагът е тук.
-Сан Диего! -Хайде, бебчо.
Добър вечер, Сан Диего!
Застани тук.
А сега, моля приветствайте
от Трой, Мичиган:
Стилуотър!
Искаш ли да дойдеш в Ел Ей?
Ще бъдем в Бойния хотел.
-"Бойния" хотел? -Да.
"Хаят Континентъл."
На "Сънсет стрип".
А, да. "Сънсет стрип".
Кажи на приятелката си
Пени Лейн да ми се обади. Кажи й,
че Калифорния не е същата без нея. Искаме я като миналото лято.
Само това й кажи.
-Ясно. -Търси ме под името Хари Худини.
Схванах.
-Да се чупим оттук! -Хей, враг.
Ела в Ел Ей. Ще си поговорим още.
-Чао, дребен. -Довиждане Джеф, Полексия, Дик.
Скъли, Ед. Чао, Мик, Грег! До скоро.
Чао, дребен.
Чао.
Ей, Ред Дог. До скоро!
Джанта. Фрости.
Ейнсуърт! Довиждане.
-Пени! -Бъди готин.
Изпусна Ръсел.
Каза, че ще бъде в Бойния хотел и да му се обадиш.
Под името Хари Худини е.
-Знаеш ли кой е Бойния хотел? -Май че съм го чувала.
Каза също да ти предам нещо.
Че Калифорния не е същата без теб. Да дойдеш като миналото лято.
Буквално каза: "Калифорния не е същата без..."
-Схванах същността. -Добре.
Вие колко добре се познавате?
Звънни ми, ако трябва да се спасиш. Живеем в един град.
Мисля, че аз живея в друг свят.
Като си говорим за света...
Взех решение.
Отивам да живея в Мароко за една година.
Трябва ми нова компания.
Искаш ли да дойдеш?
Да.
-Сигурен ли си? -Питай ме пак.
Искаш ли да дойдеш?
Да.
-Трябва да ми се обадиш. -Добре.
Започва се.
Добре ли си?
Да.
Не е за пари и популярност.
И мацките са върхът.
-Здравей, Дарил. -Здрасти.
-Значи сестра ти стана стюардеса. -Да.
Тя и майка ми още не си...
Щях да кажа " не си говорят", но не знам дали някога са го правили.
Какви неща са ставали между тези стени.
Добре. Не искам да знам.
-Сега това е моята стая. -Летим в ласкавите небеса.
Добре, добре.
Станал си по-отворен.
Мисля да замина за Мароко.
Кажи ми, ако ти трябва малко помощ за майка ти.
-Малко няма да е достатъчна. -Тя още ме стряска.
-Прочута е с това. -Слушай...
Ти си върши работата.
-Аз ще постоя тук малко. -Добре.
Притеснявам се от пияни шофьори.
Мамо, аз съм на 15.
Нали?
Да. На 15 си.
Ето парите, които ти дължа.
Любимата шега на баща ти. Не я правя толкова добре.
Напротив, беше много добре.
Малките банкноти отгоре. Звънни ми, ако някой се напие.
Ще звънна, ако някой някъде се напие.
-И не взимай наркотици. -Много смешно.
Видя ли? Имам чувство за хумор.
Приятни танци. Радвам се, че си намираш приятели.
-Мамо, стой тук. -Добре.
Обичам те.
Довиждане.
Казвам на момичетата: "Не се обвързвайте.
Не се обвързвайте и няма да страдате.
А щом не страдате, се забавлявате.
А ако ви е самотно,
идете да навестите приятелите си в музикалния магазин."
-Значи ти и Ръсел... -Не.
Ръсел си има гадже. Не мога даже да произнеса името й.
Хаят Континентъл
Започва се. Ще използвам теб за оправдание.
Тези са с Алис Купър. Ще се направя, че не ги познавам.
Алис знае ли, че си тук?
Развеждам моя скъп приятел Уилям Милър наоколо.
Той е много гъст с Лестър Бангс.
Аз отговарям за неговия морал.
Пени Лейн! Божият дар за рокендрола.
Аз се оттеглих. Не спорете с мен!
-Оттеглила? Пак? -Това е Редж от Хъмбъл Пай.
Пени, ела с нас.
-Срещали ли сме се? -Срещали ли сме се?!
Взех решение. Отивам на пътешествие в Индия.
После ще се науча да свиря на цигулка.
След това ще ида в колеж за една година.
Там няма на какво да те научат.
Обади се на Алис, под името Боб Хоуп е.
-Чух, че си с Ръсел. -Малките ги изхвърлям.
Загубила съм си ума!
Мартин Бел е задник, но аз съм влюбена в Джеф.
Полексия!
Хари Худини, моля.
-Худини. Хари Худини! -Сейбъл беше.
-Коя е Сейбъл? -Изкарахме страхотна нощ.
Каза, че ще означава нещо. Аз съм влюбена в Джеф.
Видях ги на 7-я етаж -
г-н Джими Пейдж, г-н Джон Пол Джоунс, г-н Робърт Плант.
Г-н Робърт Плант
ВИДЯ ЛИ МОСТА?
ми разписа фланелката преди пет минути.
Моля, не го размазвайте.
Докосна тази химикалка.
-Вик е фен на Цепелин. -Забелязах.
Движи се с тях. Не точно "със" тях.
Сега са на етаж 12.
Няма по-голям фен на Цепелин от Вик.
Много скъп личен приятел на Лестър Бангс -
Уилям Милър.
Ей, ти си онзи комедиант.
-Ленърд! -Да го духаш!
Време е да сложиш абажура.
Дами и господа!
Моля преустановете пушенето,
защото капитанът включи светлинните индикации.
Поставете седалките и масичките
в изправено положение.
Майната му!
-Свири. -Г-це Пени Лейн.
Благодаря, благодаря.
Първо действие, в което тя се преструва,
че не й пука за него.
Второ действие, в което той се преструва, че не му пука,
но здраво хлътва по нея.
Трето действие, в което всичко се нарежда, както тя го е планирала.
Жив ще го изяде.
Трябва да ги спрем.
Да ги спрем?
Ти й беше извинението, за да дойде тук.
Трябва ми лед.
Притеснявам се, че хората я използват.
Тя изважда на показ доброто у всеки, но какво правят те за нея?
Това ме съсипва. Да ти се намира трева?
Не. Не у мен.
-Пушиш ли? -Не.
Но я отглеждам.
Да.
-Отглеждам я. -Много смешно.
Смешен. Ако само беше висок, богат, англичанин и китарист.
И възрастен.
Аз... Аз ще бъда нещо друго.
Да, добре казано.
Ей, враг.
Аз съм винаги насреща, ако искаш да говорим пак.
-Добре. -Добре.
Благослови ме, Отче, защото може да съгреша.
Как свършва?
Кое?
Историята за момичето, което зарязва човека, който е с бившата си жена.
Обажда й се
пет пъти и дори не оставя пропуск за нея в Сан Диего.
Събуди се.
Аз се оттеглих.
Никога не ти повярвах. Прекалено си красив и талантлив.
Оттегли се, както се оттегли и Франк Синатра.
Г-це Пени Лейн, нека ти кажа кога ще липсваш на рокендрола.
Когато наистина се оттеглиш.
Заради начина, по който превръщаш всяка хотелска стая в дом.
Защото прибираш всички бездомни животни по пътя си.
За това, че знаеш текстовете на всички песни.
На всички, особено на лошите.
Най-вече на лошите.
Това зелено палто по средата на лятото.
Името, което никога няма да разкриеш.
Мога да продължа, но чашата ми е пълна.
Проклятие.
Ще дойдеш ли в Аризона?
Никога.
Тръгваме в четвъртък, 9 сутринта, облечи си нещо леко. Господи.
ЛЕД И БЕЗАЛКОХОЛНИ НАПИТКИ
-Уилям Милър? -Аз съм.
Аз съм Бен Фонг-Торес, музикален редактор на сп. "Ролинг Стоун".
Четохме ви в Сан Диего Доор.
-Същият Уилям Милър ли сте? -Да, същият.
"Божият глас", "Виещи кучета", "Духът на рокендрола".
-Солидни материали. -Благодаря.
Благодаря.
Трябва да пишете за нас. Някакви идеи?
-Какво ще кажете за Стилуотър? -Стилуотър?
"Банда работяги, пробивни." Нов албум, трети поред.
Започва се. Яко.
Да направим 3,000 думи. Ще тръгнете с тях на турне.
За наша сметка.
Но хонорарът ви ще е... да видим, за 3,000 думи,
700 долара.
Добре, хиляда.
Какво сте завършили? Журналистика?
-Да. -Кой колеж?
Мили, ела направи магията, която отпушва канала.
Да, знам как ще реагира жена ми, ако не го свърша веднага.
-Яко. -Яко.
Стилуотър?
Внимавай, пази се
от "Ролинг Стоун". Ще ти променят материала.
ДЕТРОЙТ Е ГАДЕН
Ще го пренапишат, ще стане помия.
Като изключим това, какво лошо има?
Много си наивен, приятелю.
Слушай, напиши си статията.
Много важно, ще ти бъде полезно.
Но запомни - не го прави,
за да станеш приятел с хора, които искат да те използват,
за да развиват бизнеса си,
величаейки безполезни рок-звезди като Стилуотър.
Не се оставяй на тия търговци на помия да те редактират.
-"Търговци на помия". Хареса ми. -Да, търговци на помия.
-Какво слушаш? -Стилуотър.
Стилуотър... Този хлапак се е надрусал.
Не, не, не.
Не повече от 4 дни. Ще ми оставяш телефони.
По 2 обаждания на ден. Няма да пропуснеш повече от един изпит.
И никакви наркотици.
Това е голяма грешка.
ПОЧТИ ИЗВЕСТНИ - ТУРНЕ "73
Хайде, Дорис, автобусчето ми! Ти можеш!
-Затова става въпрос. -Ръсел... Извинявай.
Ще ми отделиш ли малко време да поговорим във Финикс?
Правя интервютата поотделно и искам да започна
-с теб. -Разбира се.
Имам работа след няколко дни.
-Какво? -Нищо особено.
Завършвам гимназията.
Училище.
Аз така и не завърших. Виж какво стана.
Ти си тук, за да ме интервюираш.
Не, не, не.
Не го пиши в Ролинг Стоун. Според биографията ни - сме завършили.
А той - с отличие.
Ще измислим нещо по-късно.
Наслаждавай се на пътуването.
-Продължавай да пускаш тази песен. -Добре.
Може да спя в твоята стая довечера. Ръсел е в лошо настроение.
Прилича на Боб Дилън Опитва се да пише.
Добре.
-Сериозно? -Да.
Добре ли си?
Да.
Темпе, Аризона Мотел "Краля на пътя"
Мини да направим интервюто.
Добре.
Вие ли сте г-н Милър?
Да.
Имате съобщение от Илейн.
Вашата майка.
Тя е ужасна.
-Знам. -Стресна ме.
Кажете й да престане.
БЕЗ НАРКОТИЦИ!
Притеснен съм бе, човек.
Довери му се. Той ни е фен.
Но е от " Ролинг Стоун".
Изглежда безобиден, но представлява списанието, което
съсипа "Лейла", раздели Крийм и оплю всеки албум на Лед Цепелин.
Това лайно е врагът. Ще пише, каквото види.
Ако не получа стая и валиум...
Но ще е гот да сме на корицата.
Ще ми докараш беля!
Опитваш се да ме вкараш в беля.
Боже мой.
Саймън Кърк от Бед Къмпани е на басейна.
НЕ БЕЗПОКОЙТЕ
Почистване.
Махай се.
Да мина ли по-късно?
Да, твърде искрено съм настроен.
-Може би така е по-добре. -Махай се!
Добре ли си?
Да...
Махай се!
Ела на радиоинтервюто довечера.
Махай се!
-Чао. -Ама че си груб.
МОЛЯ, ПОЧИСТЕТЕ!
Китарата и композициите на Ръсел Хамънд.
Вокалните изяви на Джеф "Бибей". Джеф "Бейби". "Бебей."
-"Биби." -Биби.
"Простинало куче."
Групата е Стилуотър.
Съзнанието ви ще види как се материализират.
Вижте как кучетата със смешни шапчици жонглират само за вас,
нощни странници.
Слушате Куинс
на живо със Стилуотър. Това е "Нощен Цирк".
Всяка минута някъде се ражда бебе.
Живот. Смърт.
Херметично затворени торбички човешка емоция.
Торбички с любов.
С нежност.
Как се събрахте?
Не че искам да се изтъквам, но аз събрах групата преди време
и пуснах обява за китарист в списанието Прасковки.
И Ръсел Хамънд отговори.
Прасковки.
Това беше дар от Бога. Никой не свири като Ръсел Хамънд.
Мамка му, човече. Благодаря.
Трябваше да натиснеш паузата, Куинси.
Куинс?
Сега сме в ефир, нали?
Нали?
Защо да чакаме някое интервю, за да кажеш нещо хубаво за мен?
Защо не ми го кажеш направо? Аз ти казвам всеки път.
Всички ти правят комплименти.
Не е моя работа да ти целувам шибания гъз.
А чия работа е? Задникът ми си умира за целувка.
Твоят също.
Моя работа е. Мисля, че всички сте гении.
За всички, които ни слушат, казвам "смегма".
Много хубаво.
Приятели.
Лайна.
Песента е "Любовно чувство".
Разумът ви започва да взема връх.
Те искат да ви гледат как гълтате огън.
Вие крещите
без звук
в "Нощния Цирк".
-Мисля, че стана добре. -Да. Абсолютно.
Пронто.
-Може ли да говоря с Уилям? -Той е на бара с групата.
Току-що се върнаха. Да не се обажда Мариан с тревата?
Ало?
Не, не съм Мариан с тревата.
Аз съм Илейн - майка му.
Ще му предадете ли нещо?
Кажете му да се обади незабавно. И също така,
че знам какво става.
Добре, но ще ви кажа нещо и ще застана зад него.
Гордейте се с него.
Познавам всякакви мъже, обзалагам се, че вие също.
Той уважава жените. Харесва ги.
Трябва да оценим такъв мъж.
Създали сте едно бижу. Отгледали сте го правилно.
Забавлява се и си върши работата.
Спокойно, още е девствен. Тук всички си го пазим.
Говорих с вас повече, отколкото с нашите за цял живот.
Това е положението.
Между другото, говорите с камериерката.
-Може ли по-тихо, моля? -Извинете!
Ръсел, какво харесваш в музиката?
Изключи го и ще ти кажа истината.
Виж... Майната му, вярвам ти и ще ти го кажа направо.
Само ни направи да изглеждаме готини.
Ще те цитирам почтено и точно.
От това се притеснявам.
Някои от нас си имат гаджета у дома.
Някои - дори съпруги.
Но някои от хората, които срещаш на път,
са наистина удивителни.
Като теб.
За някои от нещата, които стават,
е по-добре да знаят само няколко души,
вместо милион души.
-Разбираш ли ме? -Аха.
Те казват, че си опасен.
Виждаш всичко. Повечето хора
само ти надуват главата.
Но ти слушаш.
Аз израснах с тези момчета, но не мога да свиря както искам с тях.
Над нивото им съм като музикант,
но колкото по-популярни ставаме, толкова по-големи стават къщите им,
отговорностите също.
И все по-трудно е да ги изоставя.
Тогава забравяш.
Забравяш какво е да си фен.
И това вече не звучи като музика.
Звучи като
битова поддръжка, нещо такова.
"Битова поддръжка." Това е...
Едно време можех да чуя
звуците на света.
За мен това беше музиката.
Сега вече
не ги чувам.
Разбираш ли какво ти казвам?
Да.
Какво правя?
Споделям тайни точно с човека, с когото не се споделят тайни.
Не, не.
Добре, ще направим интервюто утре.
-Добре. -Добре.
Значи тази вечер сме...
Приятели.
-Точно. -Ние ти вярваме.
Лари Фелоус...
Каква е ролята ти в Стилуотър?
Кой химически елемент прибавяш към валенцията на групата?
Аз съм басистът.
Точно така.
И ако те махнем,
какво ще липсва от стилистчна гледна точка?
Кой химически елемент?
Басът?
Добре.
-Какво стана? -Удари го ток!
Всички да се успокоят!
Ей! Бързо, всички в автобуса! Да вървим!
Кой ще се погрижи за нас, ами за апаратурата?
Аз ще се оправя. Моля ви, всички в автобуса!
-Хайде! -Ало, каубой.
-Ти ли си мениджърът? -И не само!
Не си довършихте изпълнението!
Скапаната ви уредба едва не уби китариста ми!
А вие съсипахте гримьорните и не свирихте 25 минути!
-Ебавате се с безопасността! -Майната ти!
Ще ви разкатая пред всеки промоутър в страната!
-Ще се обадя на Франк Барселона! -Ти не го познаваш!
Аматьори такива!
-Хайде! -Търсиш ли си го?
Какво ще ми предложиш?
Внимавай с ризата, нещастник!
Ще те побъркам.
Успокой се, човече.
Дано да имате адвокат.
Издайте концертен албум! Това е последното ви турне!
Ти да не си Брус Лий?
Хайде.
По-спокойно.
Заключете вратите!
Минавай през вратите.
Затворете им вратите!
-Къде е количката? -Уилям!
Забравих! Майка ти звъня.
Каза веднага да й се обадиш.
И каза да ти кажа, че знае какво става.
Ще се видим в Топека.
Аматьори! Не знаете с кой си имате работа.
Заключете вратите!
-Ще си купим ли врата? -Да!
Купихме си врата!
Дай ми я, Уилям.
Дай ми я.
Ръсел, събуди се.
Събуди се. Ученички тичат.
По дяволите.
Престанете, момчета.
Дик, кога пристигаме в Топека?
-Лари, извратен си. Престани. -Събуди се бе.
Виж тези апетитни ученички.
Не можем да спираме при всяко момиче с шорти.
Като пристигнем в Мароко,
ще носим други дрехи
и ще станем други хора.
А как ще се казваме?
Какво мислиш за Ръсел?
Харесвам го.
Но да си остане между нас, защото съм професионалист.
Бъди по-снизходителен. В групата има проблеми.
-Това е неофициално. -Какви проблеми?
Добре, сетих се.
Твоето име ще е Спенсър, а моето Джейн.
-Не мога да ти наваксам. -Никой не може.
Нали ще дойдеш в Кливланд?
Кливланд, Охайо? А, не, не...
Трябва да интервюирам Ръсел преди Грийнвил.
-Помогни ми. -Ще ти призная нещо за Ръсел.
Той ми е последният проект.
Правя това само за избрани хора и ти трябва да ми помогнеш.
Защото всички тук са добри, но той може да стане велик.
Как ти е истинското име?
Да вървим.
Няма нищо. Лесно се забравям.
Оставете ме!
Аз съм само скапаният соло-вокалист!
Е, Ед Валънкорт, какво обичаш в музиката?
Трябва да знам къде си.
-Щеше да се обаждаш по два пъти. -Знам!
-И да изпуснеш само един изпит. -Идвам за дипломирането.
-Мамо... -Къде си?
Топека, после Грийнвил и у дома.
Ами дипломирането? Бяхме се разбрали.
Извинявай, че не звъннах вчера.
Не знам защо отблъснах и двете си деца толкова далеч от мен.
Според всички правила, ще те имам само още 3 години.
Не съм ли забавна?
Да.
Това е Бет от Денвър.
Тя е от легендарните адютантки.
-Ясновидка е. -Не мога да чета мислите ти.
Усещам разни неща тук-там.
Много здраве от Естрела.
-Казва, че мога да спя в стаята ти. -Добре.
Супер! Имам малко
здрава трева!
Уха! Твоята аура е фантастична.
-Аурата ти е пурпурна. -Обичам те.
Не чух какво каза последно.
-Пурпурна е! -Обичам те.
-Какво? -Пурпурна е!
-Какво, мамо? -Аурата ти е пурпурна.
Липсваш ми и те обичам.
И аз те обичам.
Добре.
Давай. Готов съм.
Трябва ли да си депресиран за тъжна песен
или влюбен за любовна?
По-добре ли е, ако се е случило наистина?
Като "Любовно чувство"? Къде я писа? За кого е?
Кога стана такъв професионалист?
Господа, първите ви рекламни фланелки пристигнаха.
СТИЛУОТЪР
Виновна е звукозаписната компания. И ще си платят.
Фланелките ги няма... Групата е щастлива.
Защо не пропуснем караницата и да се изсмеем над това?
Добре, нека.
По лицето ти чета, че искаш дискусия.
Как го прочете? Аз съм само един от нефокусираните.
Ето. Вземи.
Нека добре я погледнем.
Тя ти харесва.
Дава ти възможност да си кажеш всичко, което искаш.
Смятам, че говори сама за себе си.
Това е фланелка.
Пука ли ти за фланелката?
Аз съм гладен. Да намерим някаква скара.
Винаги ще ти казвам истината.
Пак ли смъркаш кокаин?
О, да, през цялото време.
Това е сериозно нещо.
Още в началото се разбрахме, че аз съм лицето на групата,
а ти - мистичния китарист.
Съгласихме се на този контраст.
Пейдж - Плант. Мик - Кийт.
Блекмор - Гилън.
Но всичко се обръща.
Трябва да контролираме нещата!
-Отговорни сме за това. -Извинявай.
Но не сме ли тук точно за да избягаме от отговорности?
Не ме карай да говоря пред писача.
Можеш да му се довериш. Кажи каквото искаш.
Работя колкото, ако не и повече, от всеки на сцената.
И знаеш ли какво правя? Правя връзка.
Ентусиазирам хората.
Намирам всеки, който не се кефи,
и го ентусиазирам.
Това го напиши.
И защо накрая все ти не ме взимаш насериозно?
Искаш да се преструваш, че това не е голяма група. Но тя е!
Твоето лидерство доведе до това,
че допусна да се направи такава фланелка,
ти позволи на Дик да ни бъде мениджър, понеже ти е приятел!
Не разбираш ли? Тази фланелка е всичко това.
Мой ред ли е? Поне веднъж да кажем какво мислим наистина.
-Това е моментът, в който напускаш! -Да, много съм предсказуем.
Приеми го!
-Другите го премълчават! -Какво?
Твоят външен вид стана проблем!
Достатъчно.
Всички вън от стаята за 5 минути.
Ей!
Уилям, съжалявам.
Ела, човече.
Да си намерим нещо истинско.
Отсега нататък ме интересуват само истинските неща.
Истински хора, истински чувства.
Само това ме интересува вече.
Ти си истински.
-Благодаря. -Ти знаеш...
Ти знаеш всичко за нас, а аз за теб - нищо.
Как е семейството ти?
Баща ми почина от инфаркт.
Сестра ми смята, че майка ми
е адски спечена и избяга от къщи.
Още не могат да се помирят.
Даже не си говорят.
Тя ми даде всичките си плочи и сега е стюардеса.
Хубаво е да говоря за това.
Наистина хубаво. Споделям тайни
точно с човека, с когото не се споделят тайни.
Ти си Ръсел от Стилуотър.
Да, в по-добрите си дни съм Ръсел от Стилуотър.
Ще дойдеш ли на купон с мен?
Знам, че си голяма рокзвезда,
но защо не купонясаш с хубави хора, които си прекарват хубаво.
Ние сме истински хора от Топека.
О, боже! Мамка му!
Аз отраснах с такъв абажур.
Обожавам тази кухня, мамка му!
Онзи там е Уилям. Уилям!
Ти, Арън, си най-важен.
Ти си истински.
Стаята ти е истинска.
Приятелите ти са истински.
Истински, приятелю. Истински.
Разбираш ли ме?
Ти си по-важен от всичката глупава машинария.
И ти го знаеш!
След 11 години идва 1984-та. Помисли за това.
Искаш ли да видиш как змията ми яде мишка?
Да.
Ще ми дадеш ли този готин колан?
Ето ти го.
-Благодаря. -Благодаря ти, братко.
Не трябва ли вече да се връщаме при другите?
-Приключих с тях. -Ей,
бирата в червените чаши е с ЛСД.
Тази е моя.
Топека. Гледай ти.
Моля, не му давайте повече. Благодаря.
Дик? Той е с мен.
Добре е.
Само е малко друсан.
Не мога да кажа. Как се разбира дали го е хванало?
Аз съм златен бог!
Да, такъв си!
Аз съм златен бог!
Ръсел!
Не скачай.
Кажи на списание "Ролинг Стоун",
че последните ми думи
са били:
"Друсан съм!"
Мисля, че трябва да поработим над последните думи!
Добре, добре, добре.
Дойде ми. Това е по-добро.
Последни думи:
"Музиката ме кефи."
"Друсан съм!"
Само слез долу
и се прибираме в хотела.
Добре.
-Скочи. -Скочи!
Някой да му помогне.
Аз ще те спася, Ръсел!
Ронеха сълзи за теб като тийнейджърки на концерт.
С групата е свършено.
-Сега това е моето семейство. -Определено.
-Точно. -Край.
-Остава с нас. -Само да стигнем в Грийнвил.
Ще чуем малко страхотна музика, ще довършим турнето,
а после ще изоставим онези неблагодарници.
Ще се върнем и ще живееш тук.
-Звучи добре. -Може да остане в мазето ни.
-Виждам какво правиш. Много гот. -Добре.
Хайде.
Мога и сам.
Беше ми доста добре.
Извинете, деца.
Погледни го. Води си бележки с очи.
Как да знаем дали не си ченге?
Врагът! Престани да ме гледаш!
Той ти е ангел-пазител.
Не се връзвай. Той не мисли поливината от това, което казва.
Коя половина?
Помогни ми да взема интервюто.
-Трябва да се прибирам, Дик. -Добре.
-Трябва да се прибирам. -Виж.
Ти спаси турнето. Това е достатъчно.
-Да вървим, мъжки. -Нараних цветето.
Така ли? Нарани цветето? Браво. Хайде, в автобуса.
Дами и господа, шоуто приключи!
Надяваме се, че се забавлявахте. Ще се видим отново през 1974-та.
Приятна вечер!
Трябва да се връщам у дома.
Ти си у дома.
Според Карл Юнг,
всички притежаваме шесто чувство, интуиция.
Когато срещнете някого и усетите, че не можете да живеете без него,
това може да е спомен от миналото в колективното ви подсъзнание.
А може да са просто хормони.
Съжалявам, не мога да се концентрирам.
Рокзвезди отвлякоха сина ми.
За повечето от издънките в света
причината е в ума, не в инстинктите.
Аз се опитвам да...
Опитвам се да изключа мозъка си.
Но не мога, освен на сцената.
Умът трябва да успокоява инстинктите,
но те трябва да са водещи.
Опитай се да подчиниш древните инстинкти на ума.
Начинът, по който умът тълкува тези инстинкти,
е направо велико.
Валънкорт, ще се качваш ли на автобуса?
Хайде, да се качваме на автобуса.
Обикновено аз съм мозъкът,
а Ръсел е инстинктът.
Но когато и двамата сме инстинкт,
тогава правим най-запомнящата се музика,
най-добрата музика.
ПОЧТИ ИЗВЕСТНИ - ТУРНЕ "73
Покажи ми някой, който казва, че не иска да е популярен
и аз ще ти докажа, че го е страх. Изучил съм историята на музиката.
Почти винаги най-добрите неща са и най-популярни.
Лесно е да кажеш, че популярността е кофти нещо.
Така прощаваш на себе си, ако си кофти музикант.
Аз не си прощавам, а ти?
Лестър, звънят от Ролинг Стоун.
Нямам основно интервю.
Грийнвил, Тенеси
-Дните си текат. -Ти откачаш.
Това е добре.
Слушай как ще ги разбиеш. Ще те пита...
-Бен Фонг-Торес ли беше? -Да.
Ще пита как върви статията. Ето какво ще направиш.
Ще му кажеш,
че правиш аналитичен материал...
Аналитичен материал.
...за група от средно ниво,
бореща се с ограниченията си пред суровия праг
на известността.
Суровия праг.
Ще се подмокри.
Наконтени докрай, а няма къде да отидем.
Грийнвил.
Отегчена съм!
Пръстите на Ръсел летят като самолети
Кой ми скри хапчетата?
Трябва да пишкам.
Сладур.
Да дефлорираме хлапето.
Задръж. Чакай.
Май трябва да изляза.
Нещата се случват наопаки.
-Наопаки? -Не знам.
Просто си мисля, че трябва първо да излезем няколко пъти,
нали сме от един град?
Да се опознаем малко и тогава да те гледам как пишкаш.
Аз поне обикновено така правя.
Ти си един от нас.
Ако дойдеш в Кливланд,
Боуи ще е в " Суинго" - най-великия хотел в Америка.
Ще те запозная с него и бодигарда му Денис.
Нямаш ли нормални приятели?
Известните хора са по-интересни.
Аз бих се притеснявал, че ме използват.
Ако живеехме в истинския свят...
Не че някой използва теб.
Чакай.
Аз не съм известен, но...
-Твоят час настъпи! -Ръсел ли ме вика?
-Дефлорация! -Девственикът ще умре!
-Събуйте го! -Престанете! Разговаряме.
Девственикът трябва да умре.
-Не. Не е смешно. -Хайде бе.
-Нагоре! -Моля ви се.
Имам да пиша.
Хайде, ела с нас.
Почини. Остави се в ръцете на професионалистките.
Не се тревожи, Уилям.
Аз видях бъдещето. Всичко ще мине сравнително добре.
Сравнително?
Ало?
Обажда се Бен Фонг-Торес от "Ролинг Стоун".
Здравей, Бен Фонг-Торес от "Ролинг Стоун".
Ало, ало.
Ало, Бен?
Уилям Милър, аз съм редакторът ти. Как върви статията?
Намирам страхотни неща.
Да, чух вече.
Имам нужда от...
Слушай, организирай се.
И двамата сме професионалисти. Ясно е, нали?
Не си там да купонясваш. Вече си имаме Хънтър Томпсън.
Ти си там за интервю и статия.
Ние не сме "Крийм", а "Ролинг Стоун".
Статията ни трябва до 4 дни. Как се оформя?
Аналитичен материал за група от средно ниво,
бореща се с ограниченията си пред суровия праг на известността.
Страхотно.
Харесва ми. Ще ти уредя място за още 1,000 думи.
Обмисляме дали да ги сложим на корицата,
но не казвай на групата.
На корицата.
Яко.
Малко кафе.
И аз.
Грийнвил е отегчителен.
Във всеки друг град на света щеше да си още девствен.
-О, боже. -Какво?
През живота си не съм написал повече от няколко страници.
-Спокойно. Ще напишеш. -Трябва да намеря Ръсел.
-Ще вземеш ли прането?
Да взема прането?
Аз какъв съм ви на вас?
Кажете ми още сега.
Какъв съм ви?
Извинете, сър, ще подпишете ли?
Добро утро.
МОЛЯ, НЕ БЕЗПОКОЙТЕ НИКОГА!
Моля, вървете на майната си!
Ще направим интервюто в Кливланд.
Не мога да дойда в Кливланд.
Там ще имаме повече време.
Не се опъвай.
Ела в Кливланд.
-Ела в Кливланд. -Ела в Кливланд.
-Не мога да дойда.
Ами ако ти кажем, че ни харесва да си с нас?
Ела в Кливланд.
Не искам, не разбрахте ли?
Искам да се прибера у дома.
Харесва ми, когато се палиш.
Не можеш да изпуснеш рок меката на Средния запад.
Идваш с нас.
-Рокендрол. -Рокендрол.
Знам, знам. "Започва се."
КЛИВЛАНД
-Как е? -Здрасти.
-Стилуотър! -Господи!
Добре дошли в "Суинго". Вие сигурно сте Стилуотър.
"Спомен за свободен фестивал", това е класическият Боуи.
Зиги Стардъст е масова култура. Хамбургери за апокалипсиса.
Това е Боуи!
Джеф и Ръсел са лидерите на групата,
но истинският фен на Стилуотър знае,
че в основата на истинската й същност, стои Ед Валънкорт.
Здравей, мамо. Ще летя обратно в понеделник сутрин.
Ще изпусна само един изпит. Ще се върна за дипломирането.
Кажи й, че си роб на ритъма.
Мамо, аз съм Ръсел Хамънд, китарист на Стилуотър.
Как се чувстваш като майка на най-великия рок-журналист?
Ало?
Слушай, детето е страхотно. Няма причини за притеснение.
Грижим се добре за него. Ела на шоуто
-и се присъедини към цирка. -Ти ме слушай, господинчо!
Твоят чар не ми действа. Ясен си ми.
Ще го харесвате, как иначе?
Така е.
Той ви боготвори. Което ви изнася, щом ви помага да станете богати.
-Богати? Едва ли... -Чуй ме добре.
Той е умно, добро, 15-годишно момче
с безкраен потенциал.
Аз не съм някоя майка-домакиня.
Знам за декадентските ви изяви. Не трябваше да го пускам.
Той не е готов за вашия свят на унищожени мозъчни клетки.
Ясна ли съм?
-Да, госпожо. -Ако му пречупиш духа,
или му причиниш болка,
ако го откажеш от бъдещата му професия, правото,
ще се срещнеш лично с този глас
и картинката няма да е красива. Разбрахме ли се?
-Да, госпожо. -Не ми се влизаше в тази роля.
Но ще я изиграя.
Сега върви и се постарай.
"Бъди смел и могъщи сили ще ти се притекат на помощ".
Гьоте го е казал.
Още не е късно да станеш стойностен човек.
Моля, върнете сина ми здрав.
Радвам се, че си поговорихме.
-Добре, момчета. -Добре.
Майка ти малко ме стресна.
Прави го от добри чувства.
От Трой, Мичиган,
моля, посрещнете в Кливланд
Стилуотър!
След страхотно шоу като тази вечер...
Моля за внимание.
Момичета, искам 5 минути насаме с групата.
Изглежда слуховете са истина.
Компанията е изпратила голям мениджър,
който ще се опита да ме замени.
Денис Хоуп. Зная, че сте го чували.
Той държи всички големи групи. Отвън е, иска 5 минути с вас.
Мисля, че трябва да го направим.
-Пусни го. -Вкарай го.
-Ще го изнесат на носилка! -Добре.
Ще довършим интервюто в Мериленд.
Имаме си мениджър. С нас е от самото начало.
Моите уважения. Всички имаме своите корени.
Важно е да имате корени.
Тези корени трябва да станат по-здрави.
Ще говоря истината. Тя ще разгневи някои
и ще очарова други. Не ми пука.
И вашият мениджър има нужда от мениджър.
Пример: Ако не бяхте избягали от Финикс,
той можеше да ги осъди заради ръката на Ръсел.
Но вие си тръгнахте, нарушихте договора и изгубихте депозита си.
На практика сте платили на онзи промоутър за електрошока.
Заради това сте на червено.
Дължите на компанията повече, отколкото имате.
Можем да изкараме пари.
Докарах самолет. Ще направите повече концерти.
-С уважение. -Пътуваме с автобус.
"Дорис" е душата на групата.
Тя е наш дом, още откакто бяхме Джеф Биби Бенд.
За пари бих пътувал и на тротинетка.
Самолетът значи повече концерти.
Не става въпрос за пари, а за музика, да запалиш тълпата.
Ясно. Уважавам това.
Но да се върнем на въпроса за парите...
Само знайте, че вие ги правите в момента
и те са някъде там.
Говоря за това как да ги върнем тук.
А защо да плащаме на теб?
Знаеш ли как да не плащаш за покриване на леда в Чикаго?
А как се прави хедлайнърско турне?
Познаваш ли Клеър Ротман в Ел Ей? Боби Коуън, Дани Маркъс
или Лиза Робинсън?
Ами Франк Барселона?
Това е Кливланд! Къде е Кид Лио? Къде е?
Знаете ли как да накарате хората да ви пускат албума?
Аз не съм измислил дъжда. Просто притежавам най-добрия чадър.
Може да мислите, че това ще продължи вечно. Няма.
Най-големият ви фен сега... Най-големият ви фен скоро
ще замине за колежа, ще си купи дрехи, ще харчи парите си другаде.
И знаете ли какво? Ще си запише албума ви от някой приятел.
Трябва да вземете каквото, когато и докато можете,
и трябва да го направите сега.
Големите го правят.
Ако мислите, че Мик Джагър ще е рокзвезда
като стане на 50 години, жестоко се лъжете.
Благодаря ти, Денис.
-Ще помислим за това. -О, не,
аз ще помисля. Не съм дошъл на интервю.
Дойдох тук, за да реша дали да ви поема.
Ще отида отвън и ще помисля дали искам да остана.
Шоуто беше добро.
Вече ми липсва.
Идваш в опасен момент за рокендрола.
Войната свърши. Те спечелиха.
Те ще съсипят рокендрола
и ще задушат каквото харесваме в него.
-Вдигнете ги.. -Не знам какво беше.
Магарешкият чеп!
Магарешкият чеп е смешен навсякъде.
Тук ли е Ръсел?
Врагът. Влез, момче.
БОСТЪН
Добре дошъл на покер-партито на мениджърите.
Играта продължава вече 2 години. Намери си място.
-Това е Мик. Той е с Ху. -Как си?
Реймънд е с Ийгълс, а Редж с Хъмбъл Пай.
-Познаваш Ред Дог. -Брато!
Развихме този вид покер,
за да играем във всякакви условия.
Пуснахме Ръсел, защото той донесе хашиш.
-Пресата е тук. -Не споменавай мен или Ийгълс.
-Готово. -Аз съм дотук.
-Влизам. -Добре.
Странична оферта за победителя: За $50 и каса Хайнекен,
ще добавя три прекрасни дами,
включително Пени Лейн и адютантките
които трябва да напуснат турнето преди Ню Йорк.
-Нали не възразяваш? -Ръс нещо се размеква.
-Става ли? -Да.
Дадено.
Показвайте.
Три прекрасни дами под опеката на Хъмбъл Пай.
-Пази ги, Редж. -Дължим $50 и каса Хайнекен.
Добре.
-Трева? -Знаете ли как знам, че е добра?
-Как? -От Кросби е.
-Трева от Кросби? -От Кросби.
-Влизам. -И аз.
Дай огънче.
Слушай, никой не се обижда.
Тя знае, че моята Лесли ще бъде утре в Ню Йорк.
Същински цирк. Всеки гледа как да не се прибере.
Никой с никого не се сбогува.
Не ме гледай така.
НЕЗАБРАВИМАТА ПЕНИ... ВЪЗРАСТ НЕЗНАЙНА... 1973
Ще си пожелая нещо.
Е...
Нашата Пени помъдря с година.
Преди доста време тя замина.
Ходи на юг, на север, на изток и запад.
Може и да приключим турнето
като гости на Блек Сабат.
Казва, че се е оттеглила, казвала го е преди.
Ние вярваме, че Пени Лейн, ще чуе вътрешния глас.
Тя е фен на тази група,
по-голям дори от нас.
Благодаря, скъпи.
Кой иска "П"-то от Пени?
Честит рожден ден.
-Благодаря. -Жалко, че самолетът не е по-голям.
Ще си взема парче.
Кой не си е взел от тортата?
Има ли свободни чинии?
Някой има ли?
Мислиш, че ще ме заблудиш?
Чета по лицето ти. Зная какво си мислиш.
-Какво? -Притесняваш се за мен и Ръсел.
Трябва да поработя над това.
Голям си сладур.
Боже, ако у него имаше повече от теб...
Не ми говори така. Аз искам да го харесвам.
Пропусна ли си изпита?
-Не можеш да си представиш. -Знам, че няма да съм в самолета.
Не искам да съм с друга група.
Мога да пътувам с екипа, но ще е жалко,
пък и момичетата отиват при Хъмбъл Пай.
Можеш ли да разбереш от Ръсел...
Ще летя сама до Ню Йорк. Имам много отворени билети.
Знам, че гаджето на живота му ще бъде там...
Не е добра идея.
Какво? Ръсел ли каза нещо?
-Не. Нищо такова не знам. -Зная, че той ме иска там.
Събуди се!
Не ходи в Ню Йорк.
-Защо ми крещиш? -Нали щяхме да ходим в Мароко!
Няма Мароко. Никога не е имало Мароко!
Няма дори Пени Лейн.
Дори не знам истинското ти име.
Ако някога срещна човек в истинския свят, който ме гледа...
Кога и къде е този твой "истински свят"?
Много съм объркан. Всички тия правила,
и кодове, и прякори...
Миличък, ти си твърде сладък за рокендрол.
Сладък ли?
Кога ще престанеш!
Откъде знаеш, че съм "сладък"?
Аз съм мрачен, тайнствен и бесен!
Мога да бъда много опасен за всички вас.
Не съм сладък!
Би трябвало да го знаеш. Аз съм Врагът!
Трябва да се радваш за мен.
Не знаеш как ми говори той насаме.
Може би е любов, доколкото може да я има към някой...
Който те продаде на Хъмбъл Пай за $50 и каса бира?
Аз бях там.
Боже.
Съжалявам.
Каква марка бира?
Добре дошли в Ню Йорк! Нормално е да сте нервни.
Просто бъдете себе си и оставете малко кръв по сцената.
Уилям.
Показахме ти Америка. Видя всичко, но не те уредихме с момиче.
Не. Наистина ли?
Аз съм от вярата на Лени.
Той е крал на всички крале.
-Може ли автограф? -На чие име?
-Тя е тук. -На Лени.
-Може ли автограф? -Да.
Лесли!
Стаята е заредена, климатикът е пуснат.
-Изглеждаш поразително. -Благодаря.
Добре, качваме багажа!
Колите тръгват за купона в шест!
О, Боже.
Има и по-леки сувенири.
Мислех си, че утре ще мога да си отида у дома.
И аз си го мислех преди 15 години.
Сбъркал си чантата, идиот!
Уилям?
Вик!
Започва се! Те са тук.
Цепелин са тук. Те са в хотел Плаза.
Сапфир и г-ца Пени Лейн също са там.
Под псевдонима "Емили Ръгбърн".
-Пени Лейн е тук? -Емили Ръгбърн.
Уилям Милър?
Спешно обаждане за вас, сър.
Ало?
Аз съм Джан Уенър, редакторът на "Ролинг Стоун".
Честито, ще бъдат на корицата.
Ани Лейбовиц ще ги снима в Ел Ей,
но вие ни трябвате в Сан Франциско
още утре. Ще довършим статията тук. Говорете с Бен.
Можеш да им кажеш. Коректорката ни Алисън,
иска да изпратиш каквото си написал и бележките си.
"Дейли нюз" имат нова джаджа.
Джаджа?
Модерна машина, която предава страници по телефона.
Само 18 минути на страница.
Макс Канзас сити
Като почнат да си тръгват, ще ви вкарам.
-Имаш ли лична карта? -Не.
Той е с мен.
-Как си, Денис? -Чудесно.
Забавлявайте се.
Дребосък.
След час заминавам с Дийп Пърпъл за Англия.
Няма да ме забравиш, нали?
Започва се. Трябва да се приготвям.
Ей, врагът.
Имаме маса отзад. Всички те очакват.
Момчета, имам добра новина.
Момчета!
Ще бъдете на корицата на "Ролинг Стоун".
Ти сериозно ли?
Корицата на "Ролинг Стоун".
И успяхме заедно.
А те не слагат разни
еднодневки по корицата на "Ролинг Стоун" -
шибаното списание!
Това ще ми хареса!
Когато си го купих за първи път,
Битълс бяха на корицата.
Битълс.
Четирима, като нас.
Благодаря!
Кое е това момиче?
Изнервя ме.
Да не е с някой от вас?
С мен е.
Кой ще ни снима?
Искам Ани Лейбовиц.
Харесвам снимките й. Добра е.
Не съм добра в сбогуванията.
А ти
си последният ми
стар приятел.
Полексия...
Полексия замина за Англия с Дийп Пърпъл.
Ще повярваш ли?
Дори Сапфир е заминала някъде.
Оставила е само хапчетата си.
О, чудесно.
Къде е Бет?
Къде са ми приятелите?
Рецепция? Моля, изпратете лекар.
Стая 537.
Пени, изправи се!
Права съм.
Съпругата ми е погълнала голямо количество приспивателни.
-Уморена съм. -Трябва да станеш, Пени.
Ставай, Пени.
Знаеш, че се оттеглих.
Винаги съм била... Аз се оттеглих и съм уморена.
-Джейн Абът. -Г-ца Джейн Абът.
Г-ца Джуди Стантън.
ВИПУСК 1973
-Реймънд Санчес. -Г-н Реймънд Санчес.
Седалките и масичките.
Изправете седалките и масичките
И нашият бъдещ абитуриент,
Уилям Милър - отсъстващ.
Защо той не ме обича?
На випуск 1973 ще кажем:
винаги бъдете такива, каквито сте днес -
изпълнени с надежди и мечти, че всичко е възможно.
Запомнете едно, след 20 години
всички ще имаме домашни компютри
и ще пътуваме в електрически автомобили,
които ще се движат безшумно над града,
но ключът към бъдещето е да помним днешния ден
завинаги!
Завинаги!
Пени, не! Събуди се!
Сега,
след като привлякох вниманието ти...
Знам, че си го чувала и преди. Не съм го казвал на никой.
Поне на никой, който не е задължен да ми отвърне със същото.
Но...
Боже, защо съм така изнервен?
Ти няма да си го спомниш.
Обичам те.
И смело ще пристъпя там,
където са пристъпвали много мъже преди мен.
Какво имаме?
-Как се казва? -Емили.
Миличка, изправи се.
-Какво взе? -Ще хвана краката.
-Какво взе? -Добре.
-Какво взе? -Не знам.
Знаеш. Кажи ни какво.
Емили, ще ти промием стомаха.
-Емили? Събуди се. -Тръбите. Готови? Вода!
Трябва да глътнеш тръбичката.
Отвори.
-Хайде. -Не се съпротивлявай!
-Спокойно. -Гълтай! Гълтай!
Знам. Знам.
Гълтай, не я хапи.
Гълтай, Емили.
-Спокойно. -Много добре.
Това е. Точно така.
Сега ще трябва да вкараме малко течност в стомаха ти.
Не си направила и половината от нещата, за които ми каза.
Беше по средата на "Среднощен скитник".
Кийт Ричардс ме видя
и дойде отпред на сцената. Издърпа ме
и ме заведе зад кулисите,
даде ми кока-кола, лед
и лимон.
Повече не се прибрах у дома.
Направила съм два пъти повече от нещата, за които ти казах.
А майка ти?
Тя винаги ми е казвала: "Омъжи се.
Омъжи се за някоя важна клечка."
Затова ме е кръстила "Лейди".
Кръстила те е "Лейди"?
Лейди Гудман.
Страхотно е.
Вече знаеш всичките ми тайни.
Твоя съм.
Ще се видим в истинския свят.
Благодаря ти,
Уилям Милър.
Ей, Лейди!
Добре дошли на полета на Ийстърн Еърлайнс
до Сан Диего.
Подготвяме се за излитане
и ви молим да преустановите пушенето
и да върнете седалките и масичките в първоначално...
...закопчайте предпазните колани.
Вижте къде се намират аварийните изходи.
Защо не се върна на купона? Боб Дилън се появи.
Седя на нашата маса близо час, нали?
-Да. -Говорихме си.
Боб Дилън на нашата шибана маса. Исках да ви запозная.
Къде ходи снощи?
Дълга история.
Говори пилотът...
Закачихме края на електрическа буря.
Боже.
-Електрическа буря? -Затегнете коланите.
-Рокендрол. -Не трябваше да сме тук.
-Боже мой! -О, скъпи!
"Дорис", как ни липсваш!
Ще опитаме да кацнем в Тупело.
-Намерихме поле за кацане. -Поле ли?
Не мога да дишам.
Доста ще друса, но ще се справим.
Дръжте се... Ще ви измъкнем.
Всеки разправя колко готино било.
Той току-що каза, че ще умрем.
О, Господи!
Ако се случи нещо... Сигурно не съм го казвал достатъчно.
Обичам ви всичките.
Веднъж блъснах човек в Диърборн, Мичиган. И избягах.
Блъснах го и си продължих. Не знам дали е жив,
но съжалявам.
Всеки ден виждам лицето му.
Боже мой!
Аз също ви обичам! Вие сте ми като семейство!
Особено откак Марна ме заряза.
И ако съм прибирал по някой долар повече тук и там,
е било защото съм си го заслужил.
-Аз спах с Марна, Дик. -Аз също.
Аз чаках да скъсате. Но и аз също.
Аз също спах с Лесли, като се бяхте скарали.
-Спала си с Джеф? -Това не се брои.
Онова лято решихме, без правила.
-И твърдиш, че ме обичаш. -Не, никога не съм те обичал.
Никой от нас не те обича.
-Ти действаш над нас. Винаги! -Най-после, истината!
Все плашиш, че може да напуснеш.
Сякаш сме късметлии да сме с теб. И трябваше да живеем с това!
Аз трябваше да живея с теб!
А сега може да умра с теб! Не е честно, мамка му!
Стига!
Аз още те обичам, Лесли.
Няма да слушам! Млъкни, Джефри!
-Започва се. -Какво по дяволите!
-Каквото и да стане, ти си мъртъв! -Недей с твойта праведност.
Не точно сега, Ръсел!
До вчера спеше
с онова групи Пени!
Кажи това на Лесли!
-Млъкни! -Напускам!
-Ще те убия! -Аз напускам!
"Онова групи"?
Тя ви беше "адютантка"! Тя просто обичаше групата ви!
А вие всички я използвахте.
Всичките! Използвахте я и я захвърлихте!
Тя едва не умря снощи, докато вие бяхте с Боб Дилън.
Винаги говорите за феновете.
Тя беше най-големият ви фен! А вие я изхвърлихте!
И ако не го разбирате, това е най-големият ви проблем.
И аз я обичам! Обичам я!
Майната му!
Аз съм гей!
Слава богу, живи сме! Ще оцелеем!
Пиши каквото искаш.
ОФИСИ НА "РОЛИНГ СТОУН" САН ФРАНЦИСКО
Оставете пакета на масата.
Аз не съм куриер, а един от вашите журналисти,
Уилям Х. Милър.
Той е просто хлапе.
Влизайте направо.
Ти си Уилям Милър?
-Да. -Майко мила.
Нищо ли не се случи? Сметката за рум-сървис е $600!
Записа ли Хамънд?
Къде си бил? Какво искаше да напишеш?
Това е тяхната версия.
Видял си повече от това.
-Все нещо е станало. -Флипо да подготви Ху за корицата.
Добре, защото ще ми отнеме 3 дни да го завърша.
Всичко е на ръка,
върху малки бележки.
-Това са раздувки. -И казват на жените "мацки".
-Имам проблем. -Искаш да те харесат.
Бен! Каза ми да пратя каквото имам.
Не е довършено! Нека го обработя тази вечер.
О, Боже.
Станал си приятел с тях.
Приятелството е алкохолът, с който те наливат,
за да се натряскаш и да се почувстваш част от тях.
Но беше забавно.
Карат те да се чувстваш готин, това е.
-Познавам те. Ти не си готин. -Знам.
Дори като си мислех, че съм, не бях.
Защото ние не сме готини.
И докато жените винаги ще бъдат проблем за хора като нас,
великото изкуство в по-голямата си част изследва точно този проблем.
Добре изглеждащите хора нямат гръбнак.
Тяхното изкуство е временно.
Те хващат момичетата. Но ние сме по-умни.
-Сега вече го разбирам. -Великото изкуство е
за вина, за копнежи,
за любов, маскирана като секс и за секс, маскиран като любов.
Честно казано, ти получи добър летящ старт.
Радвам се, че си си у дома.
Винаги съм тук. Аз не съм готин.
-Аз също. -Справяш се отлично.
Единствената валута в този банкрутирал свят
е това, което споделяш с някой, когато не си готин.
Съветът ми към теб -
знам, че ги смяташ за свои приятели,
но ако искаш да им бъдеш истински приятел, бъди откровен
и безмилостен.
"Летя над Тупело, Мисисипи, с най-горещата група в Америка
и сме на път да умрем."
-Мрачно. Живо. -И става още по-добре.
-Това наистина ли се случи? -Ще проверя цитатите.
Току-що говорих с "Ролинг Стоун".
-За какво е писал? -Използвал е всичко.
Според "коректорката".
-И какво от това? -"Какво от това"?
Излезли сме пълни аматьори!
Музиканти средно ниво, борещи се с успеха,
ревниви, свадливи, разпадащи се!
Ние сме клоуни! "Рокендролът ще спаси света"?
"Мацките са върхът"? Звуча като идиот!
-Ти си идиот. -Не съм казвал това.
Може би не се виждаме отстрани.
Толкова ли е трудно да изглеждаме готини?
Описал те е как крещиш дрогиран от покрива: "Аз съм златен бог".
Те ни прецакаха. Вероятно ще сложат само теб на корицата.
Не съм викал "Аз съм златен бог".
Викал ли съм?
Не го взехме насериозно. Сега вече е сериозно.
Харесвам го като човек.
Той никога не е бил човек. Беше журналист!
Все пак си бил прав.
-Ами полетът? -Всичко е там.
Но не се казва кой какво точно е казал.
В срамните епизоди имена не се споменават.
Но става ясно кой кой е, прецакани сме!
Казах му, че може да напише каквото иска.
Не са говорили с Ръсел.
Отречи всичко пред "коректорката". Няма да могат да го публикуват.
-Вярно ли? -Това е война, приятелю.
Ако ме бяхте срещнали по-рано, той нямаше да е тук.
Той ще живее. Нека да си изясним целите.
Фланелки, концерти зад граница, договорът ви, сувенири.
Щастие.
Реализиране на мечтите ви. Пари.
Среща с Битълс.
Нека сложим всичко в кюпа. Всичко зависи от мистериозността.
Да не издавате нищо.
Заминавам за Ел Ей. Обадете се, ако имате нужда от мен.
Преди да тръгна, ще ви предам урок по мистериозност.
Може да имате само едно нещо. Кое искате?
Коя ръка си избирате?
Докато не видите какво има в тази ръка,
винаги ще искате повече.
Честно казано, феноменално е.
Издържано, интелигентно. Махнахме само 2 параграфа.
Майката на Джеф Биби изпрати цяла кутия детски снимки.
-Ами? -Ще изглежда фантастично.
Групата току-що отрече 90% от написаното. Фабрикация е.
Не си бил откровен. И по-лошо - изгуби ни времето.
Говорихте ли с Ръсел Хамънд?
Именно той отрече.
-Чакай малко. -Отрече!
Ще пуснем Ху. Ръкописът е готов.
Той е просто някакъв фен. Какво очакваше?
Бен! Чакай!
Това е брат ми.
-Приятно ми е. Най-после. -Приятен ден.
Ще хвана по-късен полет.
Мисля, че съм нужна тук.
Доскоро.
Изглеждаш ужасно.
Но това е велико.
Живееш си своя живот.
Свободен от майка.
Взимам си почивка.
Най-после ще пътешестваме заедно, ти и аз.
Да отидем където ти искаш - във всяка точка на света.
Това не е моята представа за весело изкарване.
-Само ме закарай до леглото. -Аз ще се оправя с нея.
Прощавам ти.
Не съм се извинявала.
НЕ БЕЗПОКОЙТЕ
Ей, Сапфир.
Ей, момче.
-Мразя сбогуванията. -Аз също.
Добре, не те харесвах много.
Трябваше ли да се харесваме?
Така си мислех.
Мислех, че това щеше да работи срещу нас.
Казват, че всички велики партньори са се мразели.
Ние не сме се мразили толкова много, нали?
Може би не.
Но мога да поработя върху това.
Не мога да си те представя с Лесли.
Те идват при мен, когато теб те няма.
-Извинявай. -Забрави. Няма проблеми.
-Ще се видим по-късно. До скоро. -Добре.
Добре ли е Пени?
Инцидентът с хапчетата?
Не беше много красиво.
Можеше да умре.
Казвах й да не оставя твърде много мъже да се влюбват в нея.
Сгреших. Един от тях й спаси живота.
Уилям?
Какво те интересува? Знаем как постъпи с него.
Всички знаят.
Дори Пени Лейн.
Нещо ми казва, че след 20 години
ще си спомняме за нея.
И за нищо друго.
Тия новите са ужас.
Никакви контрацептиви. И омитат месото за секунди.
Дори не знаят какво е да си фен.
Наистина да обичаш някоя глупава мелодийка
или някоя група толкова много,
че да те боли.
Ало, Пени?
Ръсел е. Не ми затваряй.
Не мога да говоря. Наоколо е пълно с хора.
Всъщност, сам съм.
Няма вече да звъня, обещавам.
Но трябва да те видя насаме,
защото когато те няма не съм добре
и мога да се видя така, както ме виждаш ти.
И се извинявам. Ако можем само да поговорим...
Да си кажем всички неизречени неща.
Дай ми адреса си.
Аз ще дойда при теб
този път.
Имаш ли писалка?
Здравей, Пени.
Аз съм Ръсел Хамънд.
Значи това е прочутият Ръсел Хамънд.
Влез.
-Тя вкъщи ли е? -Кой? Анита?
-Къде се намирам? -Здравей?
Здрасти.
Знаеш ли, когато говорихме, усетих, че направихме връзка.
О, боже...
Синът ми е много важен за мен.
Мисля, че му дължите извинение.
-Оценявам жеста, че дойде. -Съгласен съм.
Още има надежда за теб, Ръсел.
Е?
Здравей.
Значи това е
леговището на Врага.
Мисля си, че и двамата искахме да бъдем с нея.
А тя искаше ние да бъдем заедно.
Трябва да й се обадиш.
Живеете в един град.
-Мислиш ли, че трябва? -Да.
Тя много държи на теб.
Аз дори не знам истинското й име.
О, звъннах на списанието ти.
Казах им истината.
Казах им, че всяка дума, която си написал, е вярна.
Още веднаж ще опитаме.
И така, Ръсел...
Какво харесваш в музиката?
Като за начало...
Всичко.
НИКАКВИ САМОЛЕТИ - ТУРНЕ 74
-Билети! -Колко?
Мароко. Място до прозореца.
СТИЛУОТЪР - ТИХАТА ВОДА Е НАЙ-ДЪЛБОКА! от Уилям Милър
Благодаря.