Надявам се, че не си похарчил парите ни по имоти.
Моля, не пипайте нищо. След малко ще имате демонстрация.
Готов ли си за масово производство?
Да, но без замръзяване, не мога да контролирам наноботите.
Ще ти доставим колкото ти трябва лед.
Хей. Недей.
Колко нанобота има в това кубче?
Около 40 000. И щом започне да се топи, ще разрушат всичко по пътя си.
Да проверим.
Да видим дали ще изядат това.
Температурата се качва. Втечнява се.
- Термоограничаването изключено. - Влизат в камерата.
Както виждате, наноботите игнорират стъклото.
Програмирани са да разрушават само метал.
Но ако си пъхнете пръста, телесната температура ще ги обърка
и болезнено ще загубите пръста.
- Гледай ги малките зверове. - Като в компютърна игра са.
Между другото, какво е това?
Насочването на руска балистична междуконтинентална ракета.
- Чувате ли? - САЩ имат подобни компоненти.
Поздравления.
Даде ни власт да неутрализираме стратегическия арсенал на САЩ.
И да ги направим беззащитни.
Не можете да вкарате наноботите във военна база.
- О, можем. - Един момент. Сделката беше друга.
Вие щяхте да финансирате, а аз щях да реша приложението на технологията.
Ще ги програмираш да влезнат, марширувайки в колона като мравки.
Да отиваме ли при дъщеря ти?
Термоограничаването е възстановено.
Системата е активирана.
- Отиват си. - Вземи образец от тези наноботи.
Влизам.
Браво, агент Банкс.
Едно мога да кажа: мисията е изпълнена.
Ледът се топи. Те ми изяждат обувката.
Тревога в зона две.
Какво има?
- В лабораторията става нещо. - Какво?
Възстанови връзката.
Детекторите са чувствителни. Може да е насекомо.
Или нещо друго. Франсоа.
- Кодът, докторе. Бързо. - Бързам колкото мога.
Давай.
Патици.
Фалшива тревога. Отбой.
Типа с конете. Откъде сви колата? Няма как да е твоя.
- Имаш пари само за една обувка. - Сега не е момента. Напечено ми е.
Тогава да те разхладим с плуване.
- Хайде бе, момчета. - Вдигни го.
Чакай. Дай да му оправя връзката.
Започваш да ме дразниш.
Той ме следва навсякъде в училище.
Хватките му са по ръководството на ЦРУ.
Мислех, че след Боливар сме се отървали от ЦРУ.
Сега ни пращат хлапе. Забележително.
Да започне незабавно набиране на деца за ЕРИС.
- Не ме бива с децата. - Забелязах.
Трябва веднага да си тръгваме. Грабвай Конърс.
Но аз свърших добра работа. Не могат да ме отстранят от мисията.
Таен агент Коди Банкс.
За теб пише в училищния вестник.
Спокойно мога да кажа, че сам се разобличи.
Сега ние поемаме нещата. Ще останеш в Донован още две седмици.
- И стой настрана от Натали Конърс. - Не мога. Тя ми вярва.
Можеш. Такава ти е работата. Знаеше го, когато си избра кариера.
Не аз избрах кариерата. Тя избра мен.
Абонирах се за шпионски списания и търсих готини сайтове по интернета.
Преди да се опомня, бях в лагера на ЦРУ. Бях на 13 г.
Но сега си достатъчно голям, да знаеш правилата.
Вземи това.
За късмет.
Може още да си в опасност. Ще те наблюдаваме.
За да пазите мен или да пазите Натали от мен?
ЕРИС - ТЕРМИЧНА ЛАБОРАТОРИЯ
Д-р Конърс, защо протакаш?
Дадохме ти всичкото оборудване, което поиска.
Няма вече с какво да се оправдаваш. Какъв е проблемът?
Няма да използвам науката, за да унищожа света.
Превзет, всезнаещ книжен червей.
Франсоа, мисля, че трябва да го мотивираме.
Аз ще отворя.
Здравейте, г-н и г-жа Банкс. Приятно ми е.
И на нас.
- Това беше момиче. - Страхотно момиче.
Ето. Два сладоледа с шам-фъстък.
Не мога да повярвам, че и двамата го обичаме. Имаме толкова много общо.
Обясни пак защо трябваше да се измъкнем през задната врата.
Трябва да ти призная нещо.
Няма нужда. Аз зная.
- Нима? - Да.
Мисля, че изпитвам същите чувства.
О, Боже. Натали, аз не съм човека...
Яж си сандвича.
Ела.
Какво става тук?
Махни се от пътя ми.
Баща ти се е забъркал с много неприятни типове.
Погрижете се за него.
Влизай в колата.
Събуди се.
Ало.
Те взеха Натали. Тя е отвлечена. Няма я.
Трябваше да стоиш настрана от нея.
Не се тревожи. ОК?
- Ще я върнем. - Нека да помогна.
Директорът издаде изрична заповед.
- А аз какво да правя? - Просто ходи на училище.
Излизай с приятели. Пиши си домашните. Бъди дете.
- До скоро. - Хубаво се работеше с теб.
До скоро, хлапе.
Добре ли си? Къде беше? Какво стана?
- Момичето ли те подреди така? - Не. Срещнахме хулигани. Дреболия.
- И ти я защити. - Донякъде.
- Какво правихте толкова до късно? - Говорихме си.
Добре ли си? Сигурен ли си?
Тогава ти забранявам да излизаш. Знаеш ли кое време е?
Върви си в стаята.
Аз съм на ниво ''стреляй''. А ти?
- Алекс. - Трябва да вървя.
Казах ти да не ми пипаш работите. Дай ми го.
- Това е само електронна игра. - Тези неща са специални.
И телефонът също. Дай ми го.
За да отблокирате наблюдението, натиснете Р- 1-5.
Върнете се в главното меню...
- Кой е тоя? - Тип от телефонната компания.
- Какъв тип? - Какво те засяга?
Да не ме вземаш за глупак? Какво е това?
Добре тогава. Аз съм младши таен агент в ЦРУ. Те ми дадоха тези работи.
- Доволен ли си? - Щом казваш.
- Какво е това? - Не знам.
От няколко часа е така. Може би батерията свършва.
- Най-обичам тюркоазите. - Знам.
Микросензорът е още у нея.
И тя е в Каскейд маунтинс.
Директорът трябва да говори с мен. Важно е.
- А Роника Майлс? - Няма я.
- Можете ли да я намерите? - Съжалявам.
- С никого ли не мога да говоря? - Съжалявам.
- Трябва да излезна. - Не можеш. Забранено ти е.
Алекс, искаш ли да станеш младши младши агент?
Какво ще спечеля от това?
ЦРУ
- Розичък, отвори вратата. - Добре.
- Искаш ли ми пропуска? - Не, знам те.
Така си и мислех.
Безпокоя се за Коди.
- Не е гъкнал. - Кой?
Май бях прекалено строга.
- Ще ида да го видя. - Алекс, лягай си.
- Добре ли си? - Мисля, че да.
Цяла вечер ли ще стоиш тук?
Сърдиш ли ни се?
Съжалявам за това.
Ще бъдеш ли пак непослушен и ще нарушаваш ли вечерния си час?
Майтапя се.
Добре, тогава. Лека нощ.
ОПАСНОСТ
Трябва да ида до Ред Фейс.
- Откраднал е колата? - И едно-две други неща.
Тръгнал е да търси дъщерята на Конърс.
- Да му се възхитиш на упоритостта. - Нищо подобно.
Нарушение на заповед. Кражба на държавно имущество.
Лагерът е подготвил не оперативни работници, а хулигани.
Ти си виновна. Намери този пънкар.
Или ще те уволня.
- И кой го е пуснал тук? - Аз. Розичък.
КАСКЕЙД МАУНТИНС
ВЛИЗАНЕТО ЗАБРАНЕНО
Спри. Влезнал си в забранена зона.
В забранена зона си.
Спри или ще бъдеш пресрещнат.
А, не.
- Нуждаеш ли се от помощ? - Не.
Как ме намери? Аз хвърлих датчика, който ми даде.
Не беше датчик, а 18-карата златна брошка, подарък от моя ментор.
Съжалявам.
Не ти хрумна, че ЦРУ може да проследи техниката си? Дори скейтборда.
- Какво правиш? - Скейтборда ми трябва.
Мога да те откарам с това.
Няма да се върна с теб. Тук съм, за да спася Натали.
И аз също.
Внимание. Порталът се затваря.
Стой настрана от вратите.
Всичко е заключено.
- Всичко ли е наред? - Да, сър.
ОПАСНО САМО С ПРЕДПАЗНО ОБЛЕКЛО
Значи така са го намислили. С кубчета лед.
Така смятат да разпространят наноботите.
Всеки използва лед. Никой няма да разбере какво става.
Не е лесно да се намери добро суши в планината, Франсоа.
- Как е момичето? - Създава проблеми.
Тя е само на 15 г. Какви проблеми може да създава?
Да вървим.
Отивам.
- И теб ли хванаха? - Не. Сам дойдох.
- Какво правиш тук? - Ще говорим, докато ядем сладолед.
- Първо ми кажи какво става. - После. Да вървим.
Не. Миналия път, когато тръгнах с теб, загазих.
Шефе. Погледни.
Пак онзи хлапак.
Хвани го.
Само любов ще да е.
- Ръката ми ли ще поискаш? - Не, крия се от камерата.
Гледай, аз работя за ЦРУ.
- Да, да. - Сериозно.
В Програмата за подготовка на агенти. Със задача да се сближа с теб.
- Защо трябваше да се сближаваме? - За да стигна до баща ти.
Върха.
Значи само ме използва?
Колко съм глупава. Мислех, че си различен.
Слушай. В началото само задачата беше важна.
Но накрая, те...
Те какво?
Отстраниха ме от мисията.
Защо?
Отстраниха ме, защото...
Се привързах емоционално към обекта на мисията.
Да тръгваме. Веднага!
Коди, какво прави училищната сестра тук?
- Щях да ти кажа, но... - Роника Майлс, ЦРУ. Да вървим.
- Да тръгваме. - Хайде.
Здрасти. Тъкмо си тръгвахме.
Хайде да вървим.
- Коди. - Хвани го.
Върви.
Хвани го.
Три часа до началото на дистибуцията.
Нека позная. ЦРУ, нали?
Харесвам костюма ти. Не може да скрие оръжие.
Къде е баща ми?
Няма да ти кажа.
- Къде е възлюбеният? - Не може да избяга. Ще го намерим.
Доведи Конърс.
Централно...
разузнавателно...
управление.
Съвсем навреме.
- Татко. - Д-р Конърс.
Ще сложа това кубче с хиляди наноботи върху челото на дъщеря ти.
Програмирай ги да се подчиняват на дистанционното.
Иначе, телесната й температура ще стопи леда,
и ще освободи наноботите да ядат каквото им попадне.
Татко, недей.
Добре. Само я пусни.
Програмирай дистанционното и ще я пусна.
Стой хладна, Натали.
Виж водата по челото на дъщеря ти.
Не мога толкова бързо. Процесът е сложен.
- Ледът се топи. - Спри, Бринкман.
Пусни я.
- Как ще ме накараш? - Ще взривя всичко тук. Сега я пусни.
- Не. - Коди, направи го.
Франсоа, вземи дистанционното.
Спри ги, Франсоа.
Няма да проработи.
Направи го.
Франсоа!
Не мога да ги спра. Не знам какво да правя.
ОПАСНА ТЕМПЕРАТУРА
- Браво. Добре ли си? - Да.
Да вървим.
- Да вървим. - Хайде, Коди.
Внимание. Изтичане на наноботи.
Моля отправете се към най-близкия евакуационен тунел.
- Татко. - Натали.
- Ще се видим при хеликоптера. - Внимавай.
Хайде.
Насам.
Качвай се.
Давай.
- Влизай. - Изтичане на наноботи.
Моля отправете се към най-близкия евакуационен тунел.
Внимание.
- Не ги виждам. - Ще дойдат.
Не ги виждам. Къде са?
Наведи се.
Ето ги.
- Слава Богу. - Хайде. Да вървим.
Качвай се.
Заяли са.
Хайде де.
Тръгвай.
- Какво прави той? - Мъчи се да отвори вратите.
Защо не се приземиш и ще избягаме?
Може би не си забелязал, но няма къде да се приземя.
Внимание. Изтичане на наноботи.
Моля отправете се към най-близкия евакуационен тунел.
Вратите. Тръгвай.
Потегляме.
Съсипа ми подстрижката. Виждаш ли?
Ела тук.
КЪМ БАЗАТА
НАПРАВЛЕНИЕ ЦРУ
- Давай. - Знам.
ЦРУ
Съжалявам за косата ти.
Още повече ще съжаляваш.
- Как е семейството ти? - Тревожат се.
Искат да се върна в държавното училище. По-безопасно било.
- Извинявай. Знам, че те вбесява. - Не.
Нали си ми пазач.
Партньор.
- Поздравления. - Добро изпълнение, агент Банкс.
Ела тук, човече.
Добра работа, хлапе.
Мъж на място.
Браво, Банкс. Страната ти се гордее с теб.
Ако има нещо, което можем да направим за теб...
Има едно нещо.
Не мога да повярвам, че ми дадоха книжка. И то така бързо.
- Странна работа. - Много странна.
Спокойно. Гледай пътя. Отиваме...
Тук е толкова красиво.
Също като теб.
- Момченце в синьо, надуй си свирката. - Роника, не сега.
Коди, не ме изключвай. Трябва да говоря с теб.
Веднага ме завърти.
- Та каква беше задачата ми? - Мисля, че се канеше да ме целунеш.