Нъджънт.
Ясно.
Намират се в ап. 504.
Ясно.
Ще изпълня гражданския си дълг.
След това ще имам моралното право да правя торти
за рождените дни на хлапетата. Ще са с форма на Дафи Дък
или на Бъгс Бъни. Или Югио. Чувал ли си за Югио?
Югио!
Децата си падат по него, брато.
Не си чувал за Югио, нали? Трябва да излизаш по-често.
Разбираш ли?
Ще спечеля пари, Джак.
Ще си имам собствена сладкарница. Не се тревожи за мен.
Ще стана друг човек.
Полиция! Никой да не мърда!
Млъквай! - Мили боже!
Това не е апартаментът.
Пусни го.
Човек не може вечно да има късмет. - Добре го каза.
Дай ми пистолета. - Обърни се.
Какво правиш?
Сградата е пълна с ченгета, Еди.
Погледни ме.
Еди, какво правиш?
Какво е усещането?
Как се чувстваш?
Ще станеш пекар, нали?
Еди... - Послушай го.
Ако натиснеш спусъка с живота ти е свършено.
Франк, слизаме.
Франк, чуваш ли ме?
Не можеш да ни спреш. - Трябва да вървим.
Не можеш.
Вече не сме приятели.
Франк. - Махни ми белезниците.
Тръгнаха на юг. Дай ми пистолета си!
Дай ми пистолета си! Хайде.
Направете път!
Някой да докладва. Хайде.
Обърни се.
Спри! - Хей!
Карай. Хайде.
Автобусът!
Карай към съда. - Какви ги говориш?!
Блокирай задната врата. - Той има пистолет!
Не спирай. Хвани се за нещо, Еди!
Хванах се! Не се тревожете. Ние сме полицаи.
Всичко е наред. Спокойно. - Дръжте се!
Само спокойно!
Дясно! Дай на дясно!
По дяволите!
Дръжте се!
Никой да не излиза от рейса! Полиция!
Стойте на пода!
На пода!
Къде сте, по дяволите? - На ул. "Бакстър". Има заложници.
Слушайте! Изправете се! Онези няма да стрелят.
Застанете до прозорците. Няма да ви застрелят. Стой долу.
Плътно до прозорците!
Сгъстете се! Още малко.
Ще се опитат да се измъкнат.
Хей!
Блокирайте онзи край на улицата.
Автобусът е блокиран. - Няма да можем да се справим сами.
Боби? - Екипът идва насам.
Трябва да действаме прецизно, ясно?
Без никакви грешки.
Г- н съветник, ще се справим бързо и без много шум.
Трябваше да се отървете от едно хлапе, а не да правите циркове!
Г- н съветник, моля ви.
Положението е под контрол.
Вината е моя, ясно? Преди време работех с детектив Мозли
и затова помолих капитана да ми гласува доверие.
Мислех, че ще успея да го придумам,
но не си дадох сметка, че той е луд. - Екипът е готов.
Започваме.
Покрийте прозорците.
Много добре. Добра работа.
Благодаря ви.
Сър, какво е положението? - Сам виждаш.
Вътре има поне 30 човека.
Ако щурмуваме ще стане касапница. - Не сме такава ситуация от 4 год.
Не е вярно. - Не сме били в такава ситуация.
Какво ще кажеш, детективе? - Джак Мозли е непредсказуем.
Простреля детектив Шу,
а сега и това.
Невъзможно е да се щурмува автобуса.
Моля, преминете зад загражденията.
Умно ченге. - Всичко ще бъде наред.
Ще ви измъкнем от тук.
Моля ви, отидете в края на автобуса.
Отидете в края на автобуса, моля.
Всичко е наред. Всички ще си тръгнете живи и здрави.
Аз съм полицай. - Джак, говори Майк Шенън!
Искам да поговорим.
С теб работихме по случая със заложниците преди 2 години.
Оставям мегафона на земята.
Съжалявам. - Джак!
Съжалявам, че си въвлякох във всичко това.
Знаеш процедурата. Без оръжия.
Ти си един от нас. - Стой наведен.
Знаеш как действаме. Ще се приближа
без да правя резки движения. Ще ти дам телефон,
за да можем да поговорим. Ясно?
Не искаме никой да пострада.
Джак, отвори вратата.
Млъкни, Майк! - Добре.
Подай го. - Ето.
Джак...
Джак, чуваш ли ме?
Колко хора има в автобуса, Джак?
Преброй колко човека сме.
Моля, вдигнете си ръцете.
28. Благодаря.
Спокойно. Без сълзи. Всичко ще бъде наред.
Само спокойно.
Благодаря ви. 31 човека.
Тук има...
В автобуса има около 40 души.
Добре.
Важно е да бъдем честни един с друг, Джак.
Спец частите вече се разположиха.
Кварталът е блокиран, Джак. Замразена зона.
Нека поговорим.
Никой няма да пострада, нали?
Знам, че и двамата искаме всичко да мине гладко.
Джак?
Предай се, приятелю. Искам да...
Добре ли си, малката?
Как си?
Добре съм. - Здравейте. Казвам се Еди.
Всички добре ли сте?
Как се казваш? - Кристина.
Кристина. Много хубаво име.
На колко си години?
На 7. - На 7 години.
Ще ти покажа нещо.
Ягодовата ми торта.
Нарисувал съм всички торти, които ще продавам.
Ето я. Ягодова торта.
Виждаш ли добре?
Цялата ще е покрита със сметана.
Бяла, пухкава сметана.
Мога да правя сметана.
Кога е рожденият ти ден?
22 септември.
Не е много далеч. Ще станеш на 8, така ли?
Ще направя торта за рождения ти ден.
Кога е твоят рожден ден? - В интерес на истината,
днес.
Честит рожден ден!
Все още нямаме видимост.
Всеки ден е нечий рожден ден.
Това ще бъде мотото на сладкарницата ми.
"Всеки ден е нечий рожден ден". Не знаех, че ще съм тук днес,
но все пак се радвам, че съм тук.
Поне съм жив, разбирате ли?
Тук съм, Джак. - Хубаво.
Г- н съветник, елате. - Шенън.
Ще ти кажа какво искам.
Искам да доведеш заместник-щатската прокурорка Макдонълд,
съдебен стенограф
и някой от телевизията.
Някой известен водещ. Ще дойде в автобуса
и ще запише показанията на Бънкър.
Щом получа това, което искам ще освободя всички.
Джак, ще ми трябва време, за да... - Просто го направи.
Не съм в добро настроение, ясно? Искам да доведеш тези хора
до 15 минути. Иначе ще започна да избивам пътниците един по един.
Джак, успокой се. Не прави нищо прибързано.
Не е нужно да се пролива кръв, ясно?
15 минути. - Джак?
Джак?
Всички да се изправят!
Какво ще правиш? - Трябва да сваля хората.
Нали се обади? Казаха, че ще доведат онези хора.
Онези хора ще дойдат. - Никой няма да дойде.
Ясно? Никой няма да дойде. - Как така никой няма да дойде?!
Еди, ще атакуват автобуса след 5 минути.
Ще убият мен, ще убият и теб. - Джак, може да свидетелствам тук.
Можем да сложим край на всичко. Ще свидетелствам.
Няма да свидетелстваш.
Всичко свърши, Еди.
Загубихме, хлапе.
Рей. - Кажи, Франк.
Ела за момент.
Ще атакувате ли? - Съветникът даде одобрението си.
Няма нужда да ти напомням, че той стреля по двама от нас.
Няма нужда. - Има
поне 40 цивилни в този автобус. Не искам никой да пострада.
Отнася се и за полицая. - Никой няма да пострада.
Хората ни си знаят работата.
Излез отвън. - Успех, Еди.
Излез с вдигнати ръце. Няма да те познаят.
И ти ще дойдеш... - Чуй ме.
Щом се измъкнеш не се обръщай назад. - Ама...
Няма да спираш нито за миг. Изглеждаш добре.
Страхотен костюм. Не губи самообладание.
Хайде. Високо си вдигнете ръцете, хора. Не поглеждай назад.
Вдигнете си ръцете. Всичко ще бъде наред.
Преброихме 31 души, г-н съветник. - Значи има още 8 човека в автобуса.
Не. Аз бях последният, който излезе от рейса.
Вътре остана само онзи тип с пистолета.
По местата! Хайде!
Бързо!
Мозли е в рейса, но хлапето е тук. - Не ме интересува, Боби.
Не ме интересува какво си проверил. Провери отново.
Говори детектив Джак Мозли.
Номер на значка: 227.
Това са последните ми думи.
Не стреляйте!
Никой да не стреля! - Кой е този?
Никой да не стреля!
Неидентифициран цивилен. - Намери Франк
и разбери кой, по дяволите, е този? - Никой да не стреля!
Не стреляйте!
Не мърдай! - Никой да не стреля!
Никой да не стреля! - Дръпни се от рейса!
Не стреляйте.
Джак, аз съм!
Джак Мозли! Аз съм. Еди.
Спомни си за Бари.
Той не е умрял такъв, какъвто е бил.
Променил се е.
Бари Уайт е продал милиони дискове!
Представяш ли си?! Бари Уайт е продал милиони дискове!
Променил се е. Ти каза,
че хората не се променят. Напротив.
Еди... - Какво?
Ти ме уби. - Екип 3, атакувайте автобуса.
Повтарям. Екип 3, атакувайте автобуса.
Разбрано. Започваме предвижване.
Напред!
Залегни! Закрий си очите!
Мили боже!
Огън!
Хайде! Бързо!
Хайде!
Няма никой!
Успели са да отворят вратата! В сградата са!
Претърсете я! - Автобусът е празен.
Блокирайте сградата. Започнете претърсване.
Хайде.
Почти не виждам. Джак, чуй ме...
Джак, искам да ти кажа нещо.
Чакай. Трябва да ти кажа нещо важно.
Човече, ранен си.
По дяволите... - Господине,
аз съм полицай. Трябва ми телефона ви.
Облякох костюм и онези копелета ме простреляха...
Аз съм. Трябва ми помощ. - Как се забърках във всичко това?!
Майка ми живееше с един тип.
Беше гадняр...
Имаше пистолет. Даде ми го да му го пазя.
Казах му, че съм в изпитателен срок. Той каза, "Аз също".
На следващия ден някакъв тип го застреля.
Намерихме 32 хиляди долара под дюшека на леглото.
Тъжна история, нали? - Да.
Много тъжна история.
Полека.
Знаеш ли колко пари ще ми трябват, за да отворя сладкарницата?
32 хиляди долара. Развълнувах се...
Излязох от къщата. Исках да внеса парите в банката.
Наех банков сейф.
Върнах се вкъщи.
Беше голяма бъркотия. Един човек седеше на дивана...
В ръката си държеше пистолет.
Погледна ме и ми каза,
"Еди, имаш нещо, което ми принадлежи".
Много се уплаших.
Прокурорката дойде в ареста...
и ми показа снимката на онова ченге.
После се запознах с теб.
Джак, ти ми беше истински приятел
през последните 4 часа.
Знам си графика, брато...
Съдът работи до 10 часа...
Май няма да стигнем на време... - Погледни ме.
Погледни ме. Няма да умреш точно сега, чу ли?
Не знам. Досега не съм умирал...
Няма да умреш днес.
Здрвавей. Благодаря, че дойде.
Какво става? - Мисля, че куршумът е излязъл.
Да. Да го вдигнем.
Познавам те..
Бил съм у вас... - Ти обра апартамента ми.
Идва ми да те застрелям, отворко.
Апартаментът ти е много хубав...
Ченгетата ме разпитваха цял час. - Какво им каза?
Че си депресиран човек, на когото не му пука за никого.
Много си секси, когато говориш така. Харесваш ми.
Какво си направил този път, Джак? - Спаси ми живота няколко пъти.
Той е добър човек.
Трябва да му дадеш още един шанс. Не знам какво е направил,
но трябва да му дадеш втори шанс.
Той има нужда да си говори с някого.
Аз вече няма да съм наоколо...
Един, това е сестра ми, Даян. - Какво?
Сестра ти?
Човече! Ти тотално ме отчая.
Дори сестра ти не те харесва. И аз имам сестра.
Тя живее в Сиатъл.
Мислех да отида там и да отворя сладкарницата.
Ще се кача на автобуса...
Мога да спра кървеното, но има нужда от шевове.
Трябва да го закараме в болницата.
Трябва да сме в съда след по-малко от 20 минути.
Ти ще трябва да го зашиеш.
Ще се оправиш, Еди. Не е толкова зле, колкото изглежда.
Какво е станало с ръката ти? - Трябва ми още една услуга.
Още една...
Наистина ли днес е рожденият ти ден? - Не.
Не. Казах го, за да развеселя онова дете в автобуса.
Беше много сладка, нали?
Кога е рожденият ти ден?
Не знам.
Как така не знаеш?
Наистина не знам. Отгледаха ме в приют.
Там всеки ден имаше рожден ден. - Нали каза, че имаш сестра?
Тя не знае ли? - Разбрах за нея преди два месеца.
Никога не си виждал сестра си? - Не.
Ще отида в Сиатъл, за да се запозная с нея.
Нямам търпение. - Може да е като Анджелина Джоли.
Ако изглежда като нея ще се надявам да се окаче, че не ми е сестра.
Брато, каква торта искаш? Така и не ми каза.
Не искам торта, Еди. - Стига, Джак...
Никой надпис, изписан на торта, не се е сбъднал в живота ми.
Така ли?
Аз не съм добър човек, Еди.
Не съм добър човек.
Нито пък аз.
Даян. Дай ми ключовете.
Излез. Какво правиш тук?
Спасяването на животи няма граници. Би трябвало да го знаеш.
Изглеждаш добре. - А ти изглеждаш отчаян, Франк.
Отовори вратата.
Съжалявам, Джак. До тук сме.
Както казах, изглеждаш добре.
Помогни ми да стана... - Момент, брато.
Какво има? - Ти няма да слезеш с мен.
Стига, брато... - Еди, чуй ме.
Какво? - Изслушай ме.
Онези хора, срещу които ще свидетелстваш,
тези ченгета... - Да?
Аз бях един от тях.
Ще свидетелстваш и срещу мен.
Правех това, което правят те в момента.
Извършихме много гадни неща.
Извърших още едно гадно нещо. Използвах те.
Щях да те оставя да направиш това, което аз трябваше да направя.
Трбваше да го направя преди 6 години.
Съжалявам.
Ако днес не беше дошъл да ме вземеш...
вече щях да съм мъртъв.
Така че...
Аз трябваше да се срещна с теб.
Това е знак.
Ти спаси живота ми, хлапе.
Оправи си живота.
Благодаря.
Прави торти. Ти си вече Еди, сладкарят.
Даваш ключовете от колата на най-добрия си приятел.
Казваш му да закарата старата жена в болницата.
Ти оставаш на спирката с момичето на мечтите си, нали?
И всичко ще бъде наред.
Нали? - Да.
Отиваш в Сиатъл. Поздрави сестра си. - Добре.
Погрижи се да се качи на автобуса. - Добре.
Благодаря. - Няма проблем.
Доста напрегната сутрин, нали?
Къде е свидетелят?
Стои точно пред теб.
Остави хлапето на мира, Франк. Вече не можеш да го нараниш.
Глупости.
Не прави глупости.
И...
какво мислиш да им кажеш?
Всичко ли ще им кажеш?
Ще им разкажеш ли и за собствените си проблеми?
Всичко това ще те накара ли да се почувстваш по-добре?
Няма как да се почувствам по-добре. - Интересно защо.
Джак, ти и аз, ние
въртяхме бизнеса по определен начин.
Не ти пукаше, когато се налагаше да действаме радикално.
Не ти пукаше за нищо от това допреди...
Чуй ме.
Изслушай ме, Джак. Каквото и да си мислиш
че ще направиш...
просто няма да стане.
Няма да го допусна.
Така ли си мислиш, Франк?
Ще ме застреляш тук и никой няма да разбере?
Като сем. Линг, нали? Те така и не разбраха.
Той беше един стар глупак, който трябваше да замълчи.
Заврях му пистолет в устата,
той получи инфаркт и умря. И какво? - И какво?!
Ако не беше станало това, което стана,
ако той не беше умрял нещата щяха да загрубеят.
Бизнесът налага да се правят известни жертви.
Уби го, защото щеше да прати онези отпечатъци за анализ.
Щеше да вкара случая в съда.
Той беше... - Щеше да ни отнеме случая.
Той имаше съпруга. - Щеше да ни отнеме случая.
Щеше да ни отнеме случая!
Той беше един нещастник. - Поне веднъж признай истината.
Майната й на истина!
Франк...
Това не ми трябва...
Качва се.
Очисти го.
Мозли е в сградата!
Не мърдай! - Не стреляйте.
Не мърдай! - Не съм въоръжен. Не стреляйте.
Не съм въоръжен. - Не мърдай!
Повикайте Макдонълд по станцията. - Не мърдай.
Изпратете Макдонълд във фоайето веднага!
Не стреляйте!
Повикайте прокурорката. - Не мърдай, Джак!
Не мърдай, по дяволите! - Мозли!
Къде ми е свидетелят? Къде е Едуард Бънкър?
Не оцеля.
Аз ще заема мястото му.
Моля, свалете оръжията. - Върнете се по местата си.
Отстъпете.
Имам информация...
която се отнася за неправомерни разследвания.
Дати на случаи, където е извършено изнудване,
подхвърлени доказателства и възможни убийства.
Замесени са най-малко 14 служебни лица.
В тях влизат капитан Дан Грубър,
детектив Джери Шу,
Горден Келър,
Боб Торенс, Джим Тоуни...
аз самият...
и детектив Франк Неджънт.
За какво става дума, Мозли?
Какво искаш? - Досието на Бънкър да бъде изтрито.
Дадено. Какво друго? - Нищо друго.
Можеш ли да докажеш всичко това, Мозли?
Да. - Пистолет!
Кой стреля преди малко?
...И никой няма да разбере, така ли?
Като сем. Линг, а? Те така и не разбраха.
Той беше един стар глупак, който трябваше да млъкне.
Заврях му пистолет и той умря... - И какво?!
Това са допустими жертви...
Той щеше да отнеме случая ни.
Имаше семейство... - Щеше да отнеме случая ни!
Защо не признаеш истината? - Майната й на истината!
Да те заведем пред съда.
Благодаря.
Честит рожден ден, Джак!
Добре дошъл отново, Джак!
Не те бях виждал от 2 год. Честито. - Благодаря.
Честит рожден ден, Джак!
Честит рожден ден. - Благодаря.
Знаете, че мразя рождения си ден, нали?
Браво! - Честит рожден ден.
Чък Бери, Бари Уайт, Един Бънкър, Джак Мозли.
Хората могат да се променят...
Има писмо.
Скъпи Джак Мозли,
надявам се, че всичко при теб е наред
и е както трябва да бъде.
Аз съм добре.
Сиатъл е доста различен. Градът ми харесва.
Досега не разбирах какво значи "свеж въздух".
Трудно ми е да повярвам. Усещането е страхотно.
Скъсвам се от работа, но съм щастлив.
Сладкарницата е отворена!
Вътре има 3 маси. Реших моето име да е първо,
защото върша всичката тежка работа. Засрами се, брато.
Надявам се тортата да ти хареса.
Погледни. - Ако някога дойдеш в този град
искам да знаеш, че имаш приятел.
Благодаря ти, че постъпи по правилния начин, Джак Мозли.
Бог да те благослови. Ще поддържаме връзка.
Мир, брато. - Направи още една.
Голям симпатяга. Говорех. Направи още една.
Честит рожден ден, Джак.